79 



Vand. I Syd- og Sydøstlandets store og smaa Laguner, de saa- 

 kaldte »Lon«, ruger saaledes en Mængde Ederfugle, navnlig ved 

 Hornafjord (paa Øer og Holme); men de har ikke langt til Havet 

 og kan desuden søge sig Føde ogsaa i Lon'ene. Ligeledes fmdes 

 der Rugepladser, og det endda ikke saa kort fra Havet, i for- 

 skellige Elve; dette var saaledes Tilfældet i Skjålfandi og Ølves- 

 Aa (ved Laugardal). Paa Stadastadir i Snefjælds- Syssel ruger 

 der Ederfugle i en Sø — forholdsvis langt fra Havet, saaledes 

 at Ungerne har en lang og farefuld Rejse at foretage, naar de 

 skal naa dette. Her, som flere andre Steder, maa de paa deres 

 Fod vandre temmelig lange Veje over Land. 



Med disse Undtagelser for Øje kunde man maaske spørge, 

 om det dog ikke var muligt ogsaa at formaa Fuglene til i større 

 Mængde at søge ind i Landet, naar man der indrettede gode 

 Rugepladser for dem. Svaret herpaa maa blive, at ihvorvel det 

 er lykkedes enkelte, som den tidt nævnte Eyjolf, at gøre dette, 

 vil i Almindelighed Besværlighederne derved være for store til, 

 at det kan lønne sig. Eyjolf tog paa sin Gaard i Hunavatns 

 Syssel Fugle fra en Yngleplads ved Havet og førte dem op i 

 Landet til en lille Sø, hvor han indrettede dem en Rugeplads, 

 idet han medførte ikke blot deres Rede men ogsaa et Stykke af 

 Grønsværet uden om, hvilket han havde opgravet med en Spade. 

 — Forsøget lykkedes. 



Vil man prøve at gøre noget lignende, bør man stække Vin- 

 gerne paa Fuglene for at holde dem paa Stedet. Lykkes det at 

 faa dem til at ruge videre, kan man gaa ud fra, at de kommer 

 igen næste Aar. 



Forinden vi nu slutter Meddelelserne om Indretningen af 

 Ederfuglevarp og de Fredningsforanstaltninger, som maa over- 

 holdes, om man skal kunne vente sig et godt Udbytte af Dun- 

 indsamlingen, maa vi, for Fuldstændighedens Skyld, endnu om- 

 tale, hvorledes de Folk, som skal besøge Rugepladserne i Yngle- 

 tiden — det være sig nu, enten for, paa gammel Vis, at tage 

 Æg og Dun, eller kun, efter den ny Metode, for at tilse, at 

 Fredningen stadig sker Fyldest — bør færdes, thi det er og 

 bliver en stor Kunst at gaa paa Rugepladserne, saaledes at 

 Fuglene ikke forstyrres mere end nødvendigt. 



Det er bedst at komme til Rugepladsen ved Højvandstid, thi 

 da er Fuglen, efter de gjorte Erfaringer mindst sky, vistnok 

 fordi den da ser Vandet nær ved Reden. Det kommer iøvrigt 



