119 



ogsaa ved Eftersyn af henimod 1000 andre Andefugles (Hunners) 

 Kønsorganer. (Stoffet hovedsagelig fra Fuglekøjerne paa Fanø). 

 Da jeg desuden af Inspector Winge godhedsfuldt har faaet over- 

 ladt til Undersøgelse en meget stor Del af det Stof, som gennem 

 det sidste Par Aar er indkommet til Museet fra Fyrene (se Fja-- 

 beretningerne af H.Winge i »Videnskabelige Meddelelser fra den 

 Naturhistoriske Forening i Kbhvn.« 1905, 06 & 07), har jeg haft 

 god Lejlighed til at faa nogen Øvelse i disse Bestemmelser, 

 hvorom mere senere under de enkelte Fugle. 



ÆLLINGER. 



De foreliggende 4 Ællinger 3 (j' og 1 ^ i egen Saml. svare i Farven 

 godt til Briinniches Betegnelse »bleegsort«; de ere ovenpaa meget 

 mørke med et olivengrønligt Skær, Undersiden graalig, mørkere 

 paa Forhals, Bug og Undergump. Kinderne ere sorte, den lyse- 

 graabrune Stribe gennem Øjet skarpt afgrænset og betydelig 

 bredere og længere hos Hannerne end hos Hunnerne, der til- 

 lige ere mørkere paa Undersiden. Iris brun, Mellemfod, Tæer 

 og Svømmehud graa med lyse Partier langs Tæernes Side. 

 Neglene matsorte med lyse Spidser. Næbbet blaaligt med lysere 

 Negl. Den ene Han, vel et Par Dage gammel, vejede 66 Gram; 

 det er den, der er afbildet paa Tavle VI øverst, ovenover de 

 grønlandske Ællinger, hvorom senere. 



Ællingen paa Zoologisk Museum er større; den har, som 

 nævnt, faaet Fjer paa Bugen, Skuldrene og Hovedets Overside, 

 men er ellers ganske dunklædt endnu, idet Dunene dog se slidte 

 og blegede ud og have en mørk graabrun Farve; men de ere 

 langtfra saa lyse som hos Ællinger i tilsvarende Alder fra Grønland. 



UNGE HUNNER I FØRSTE AAR. 

 Som bekendt haves i den ungdommelige (neossoptile) Hale- 

 fjer et godt Middel til at genkende den unge Fugl hos Ænderne. 

 Fjeren ser jo ud, som om dens Spids var brækket af, og i 

 Ribbens Ende ses en Fortykkelse, Arret, hvorpaa Dunet har 

 siddet. Disse ungdommelige Halefjer synes dog som Regel at 

 blive erstattede under den, gennem det første Aar fortsatte, lang- 

 somme Fældning, men ikke hos alle Individer, og stundom naar 

 Fuglen ikke at faa alle Halefjerene ombyttede inden første 

 Sommerfældning. De midterste synes at være de første til at 

 falde og blive ombyttede med nye. Af de 14 unge Hunner, som 



