129 



dringer som Aaiet forud, men alle Farver ere endnu skønnere 

 og renere. Den mørkebrune Efteraarsfarve (jfr. Oversigten over 

 Maal og Vægt: Hunnerne ^^/u 1900 og Vi2 1907) er meget kraf- 

 tig med violet Glans paa den storblommede Rygs mørke Partier, 

 og næsten hele Undersiden er plettet. I Januar-Februar er Fuglen 

 smukkest, kraftig rødlig med næsten ustribede Kinder (^Vi 05, 

 V2 05, ^Vs 06), allerede i Marts (^Vs 04) er den noget falmet og 

 stærkt medtaget i April {^^U 06). 



Selvfølgelig gælder det om de til dette Alderstrin regnede 9 

 Fugle, at de efter Skøn ere ansete for at være mindst 4 Aar 

 gamle; Afgørelsen er dog ikke truffen efter Ydret men efter Ske- 

 lettet; desuden have de naturligvis alle vist nedsunken, bred 

 Æggeleder. At de saaledes efter Skelettet som mindst fireaarige 

 bestemte Fugle ogsaa i del Ydre overtræffe de som yngre reg- 

 nede, taler for, at Antagelsen er rigtig. Den under Samsø ^^/i2 07 

 skudte Hun fandt jeg i en Vildtkælder mellem ca. 100 andre 

 Ederfugle; baade Skelet og Kønsdele synes at tyde paa, at den 

 er meget gammel, og dens Dragt er ogsaa ejendommelig. Den 

 er ganske sort paa Bugen, — omtrent som en Han, — og paa 

 Ryg og Vingedækfjer er den noget hvidbroget. Spejlet er sort 

 med kun faa hvide Spidser paa P'jerene, omtrent som det ses 



Somateria moUissima, Hunner i 4. Aar. 



