158 

 EN LILLE LITTERATUR-BEMÆRKNING. 



AF 



O. G. PETERSEN. 



For de unge er Kjærbøllings »Danmarks Fugle« eller, som 

 den i 2. Udgave kom til at hedde, »Skandinaviens Fugle«, sikkert 

 el overvundet Standpunkt, og mange har maaske aldrig lukket 

 denne Bog op, uden netop for at faa Oplysning om en Fugls 

 Forekomst her i Landet. For os ældre stiller det sig ander- 

 ledes. Vi kan nok se, at den er forældet og at den har sine 

 store Skavanker, men mange af os forholder sig dog sikkert 

 sympatetisk til den — jeg taler her kun paa deres Vegne, som 

 blot i Ny og Næ kan give sig lidt af med Iagttagelsen af vor 

 Fugleverden, som kun kan beskæftige sig med Ornithologi saadan 

 »lidt ved Siden af«. Mange af os kom vist til at holde af vor 

 Kjærbølling, og jeg kan ikke vide, om det ikke skulde være 

 gaaet andre som mig, at de ikke var fuldt glade ved at se den 

 Skikkelse., hvorunder Bogen kom til at fremtræde i 2. Udgave. 

 Udgiveren af denne var sikkert ikke Ornitholog, og det, 

 synes jeg, si)ores forskellige Steder. Blandt andet var det mig 

 et Savn, at de, ganske vist undertiden noget besynderlige. Lyd- 

 betegnelser for Fuglestemmerne (formodentlig efter Naumann) 

 blev udeladt \ vel sagtens fordi Bearbejderen ikke kendte disse 

 Røster. Jeg har ikke saa sjældent »bestemt« Fugle efter disse 

 iVngivelser. Da jeg f. Eks. som ung for første Gang hørte en 

 Vagtel ude paa Marken, anede jeg egentlig ikke, hvad det var, 

 men gik hjem og søgte Mulighederne i min Kjærbølling, og jeg 

 kom da meget hurtigt ved Hjælp af Lydbetegnelsen paa det 

 rene med Fuglens Art. (Senere fik jeg min Bestemmelses Rig- 

 tighed verificeret i en »Gewerbehalle« i Schwarzwald, hvor der 

 var nok baade af Kukker- og Vagtel-Ure). I Stedet for delte 

 staar der nu i 2. Udg. nogle almindelige Fraser om Skriget, som 

 ingen Ting siger, og saadan er det saa mange Steder. — Men det, 

 som denne Meddelelse gælder, er ikke 2. Udgave, men den gode 

 gamle 1. Udgave. 



' I (lette er der nok adskillige, der ikke er enige med mig, og der ser- 

 veres ganske vist ogsaa meget paa dette Omraade, som er usmageligt, f. Eks. 

 de lange Fremstillinger af Nattergalens Sang; men der er stor F'orskel. Alwin 

 Voigt, Excursionsbuch zum Studium der Vogelstimmen, Berlin 1894, be- 

 nytter iovrigt en anden Metode, som ofte giver gode Resultater. 



