159 



Kjærbølling siger i sin Fortale: »Det er mig en ligesaa kjær 

 som hellig Pligt, at aflægge min offentlige Bekjendelse for det, 

 jeg har modtaget af Andre«. Af disse nævnes som særlig be- 

 nyttede Forfattere N a u m a n n (Naturgeschichte der Vogel Deutsch- 

 lands), navnlig m. H. t. Indledningen, Slægts- og Artsmærkerne, 

 og Nilsson (Skandinaviens Fauna). Forfatteren burde have 

 nævnet En til , men det er ganske sikkert en vistnok meget 

 skjult Kilde. Fra mine unge Dage ejer jeg tilfældig et Hefte af 

 en gammel Bog, nemlig det 4. Hefte af »Naturgeschichte der 

 Vogel Mecklenburgs von H. D. F. Zander, Rector u. Hiilfs- 

 prediger zu Liibz«, hvis Aarstal er mig ubekendt. Dette Hefte 

 indeholder Siderne 241 — 320 og omfatter endel af de tyndnæb- 

 bede Fugle. Kjærbølling vil som nævnt navnlig have benyttet 

 Naumann ved Slægts- og Artsmærkerne, men han nævner ikke 

 et Ord om, at han for en stor Del har skrevet sine Skildringer 

 af Fuglenes Levevis ud efter Zander, og jeg maa tilstaa, at jeg 

 netop paa dette Omraade troede at have den rigtige, originale 

 Kjærbølling for mig. Dette maa naturligvis belægges med nogle 

 Beviser, som følger: 



Kjærbølling S. 133 (Om Solsorten): 

 Solsorten beboer vore Løv- og Naaleskove, især medens disse 

 endnu ere yngere og have megen Underskov; helst hvor der er 

 Vand i Nærheden eller fugtig Jordbund. Den er deels Stand-, 

 deels Strøg-, deels Trækfugl; thi de Gamle forblive tildeels her 

 Vinteren over, men Ungerne drage i Almindelighed sydligere i 

 October med det almindelige Drosseltræk, og vende tilbage i 

 Marts. — I sin Adfærd viser den stor Livlighed, er ualmindelig 

 sky og klog; den er saa forsigtig, at den sjældent lader sig see 

 og ikke let lader sig hilde i Snarer. Naar den mærker Fare o. s. v. 



Zander S. 270: 

 Sie bewohnt unsre Laub- und Nadelwalder, wenn sie noch 

 jung und recht dicht sind, oder viel Unterholz haben, und am 

 liebsten solche, die am Wasser liegen, oder deren Boden feucht 

 ist . . . Sie ist bei uns theils Stand-, theils Strich-, theils Zugvogel; 

 denn die Alten bleiben zum Theil den V^inter iiber hier . . . 

 die Jungen aber ziehen gewohnlich in October weg, und kehren 

 im Mårz zuriick. - In ihrem Betragen zeigt sie, neben grosser 

 Lebendigkeit , ungemeine Scheu und Klugheit; sie ist so vor- 



11* 



