168 



N. Krabbe, som fulgte med mig til Stedet, hvor jeg en Time 

 tidligere havde set Fuglen. Vi havde den Glæde, at Hæriuglen 

 stadig gik og nippede i Græsset. Den lod sig i Kikkert betragte 

 længe; vi saa den saavel med sammenslaaet som med udslaaet 

 Top, ligesom vi ogsaa saa den to Gange paa Vingerne; desværre 

 lod den ikke sin Stemme høre, medens vi iagttog den. 



Da vi begge ere af den Anskuelse, at det er forkasteligt ikke 

 at kunne se en sjælden Fugl uden straks at skulle skyde den, 

 naar ikke ganske særlige Omstændigheder tale derfor, gjorde vi 

 intetsomhelst Forsøg i den Retning; forhaabentlig slipper Fug- 

 len levende fra sit Besøg paa Amager. 



Amagerbrogade, 26 April 1908. JOH. SPÅTH. 



SJÆLDEN TRÆKFUGL {Motacilla flaim borealis, Sundev.). 

 Den 15 Maj saa jeg en Flok af den gule Vipstjerts nordiske Race, 

 borealis, paa en Mark i Nærheden af Nøddebo ved Esrom Sø. 

 Vi vare nogle Stykker i Følge og havde lige forladt Nøddebo 

 Kro for at gaa videre mod Esrom; et Stykke Nord for Kroen 

 stod jeg et Øjeblik stille ved Vejkanten for i Kikkerten at be- 

 tragte en Gulspurv, der sad paa Telefontraaden, og hørte da fra 

 en Pløjemark den gule Vipstjerts velbekendte Stemme. Jeg ret- 

 tede Kikkerten mod Fuglen og ser til min Overraskelse, at dens 

 Hoved er meget mørkt. Øredækfjerene sorte, og den har ingen 

 Øjestribe! Ved at gaa ud paa Marken opdagede vi nu efter- 

 haanden en hel Flok af disse nydelige P'ugle, som sad i Plov- 

 furerne. Det var Graavejr og truede med Regn, koldt, og blæ- 

 sende temmelig stærkt fra Sydøst; da Marken var højtliggende, 

 og Vinden stod lige ind fra Esrom Sø, opholdt Vipstjerterne sig 

 helst nede i de dybe Furer og vilde nødig flyve op. Vi kunde 

 gaa dem temmelig nær — paa 10 — 12 Skridt — og kunde saa- 

 ledes ganske tydelig se alle Enkeltheder paa Dyrene; nogle vare 

 paafaldende mørke paa hele Hovedet, hos andre vare væsentlig 

 Øredækfjerene sorte; enkelte havde lysere graa Hoveder, og da 

 de tillige vare blegere gule paa Undersiden, formoder jeg, at det 

 har været Hunner; de stærkt farvede (Hanner) vare langt i Overtal. 



Da Fuglene stadig trippede rundt mellem Plovfurerne, var 

 det ikke milligt med Sikkerhed at tælle dem, men jeg er vis paa 

 at være paa den rette Side, naar jeg anslaar Flokken til ca. 20 Stk. 



Det er underligt, at denne Race saa sjældent er bleven be- 

 mærket her i Landet; den yngler jo almindeligt paa den skan- 



