174 



gere end et Par Sekunder at kunne fiksere dens Maade at tage fat 

 med Fødderne paa ; Iagttagelsen bliver fremdeles vanskeliggjort ved 

 Dyrets overordentlig store Bevægelighed og Uro, da det faktisk neppe 

 tøver et Øjeblik i samme Stilling. Under Nedklatringen (med Hovedet 

 nedad) havde det været Iagttageren paafaldende, da han for første 

 Gang havde nærmet sig Fuglen paa o til 7 Skridt, at et traad- eller 

 stavformet Legeme trak eller slæbte sig bagefter; da det lykkedes 

 ham at iagttage Fuglen, der ligesom rutschede ned ad Stammen, i 

 større Nærhed, omtrent i en Afstand af 2—3 Skridt, havde han i 

 den nævnte »Traad« tydeligt erkendt et Ben af Fuglen, ved hvilket 

 den paa den ene Side hænger, mens den paa den anden Side støtter 

 sig med den anden fortil strakte Fod. Saa ofte han iagttog Fuglen, 

 der gled med Hovedet nedad eller tøvede nogen Tid i denne Stilling 

 (og det skete gentagne Gange), blev stedse denne Hænge og Støtte- 

 stilling med stærkt fra hverandre spærrede Ben iagttaget. Det opadtil 

 strakte Ben rager med Kløerne af dens 3 opadtil rettede Fortæer 

 omtrent 1 Tomme over Halen. O. G. PETERSEN. 



JAKOB SCHENK: DIE HEUSCHRECIvENPLAGE AUF DEM HORTOBAGY 

 IM JAHRE 1907 UND DIE VOGELWELT. 



(Aquila, Band XIV 1907.) 



For omtrent 2 Decennier siden indvandrede den marokkanske 

 Græshoppe til Ungarn, og i Sommeren 1907 var den en fr3'gtelig 

 Plage paa Hortobagy Sletten , hvor den optraadte i umaadeligt Tal. 

 Det kgl. ungarske Landbrugsministerium udsendte gennem Ung. orn. 

 Centrale Forf. til den paagældende Egn for at undersøge Fuglenes 

 Betydning som Græshoppeødelæggere, samt hvad der kunde gøres 

 for at trække flere Fugle til. Egnen er normalt meget fuglefatlig, 

 men Græshopperne havde lokkket uhyre Fuglemængder til, og den 

 Nytte, de gjorde, var meget stor, idet de navnlig fulgte Maskinerne, 

 hvormed Græshopperne bleve dræbte, og der fangede de Eksem- 

 plarer, der endnu vare i Live. Særlig virksomme vare Pastor rosens 

 (Rosenstær), Falco oespertinus (Rødfodfalk), Corviis frngilegiis (Raage), 

 Stiirniis vnlgaris (Stær), Ciconia alba (Stork) og Perdix cinerea (Ager- 

 høne), men ogsaa Hiriindo riistica (Forstuesvale), Glareola pralicola 

 (Braksvale), Biiteo vnlgaris (Musevaage), Otis tarda (Trappe) og Mota- 

 cilla alba (Vipstjert) gjorde megen Nytte. Forf. slutter sin Indberet- 

 ning til Ministeriet med at paapege Nødvendigheden af at skaffe bedre 

 Ynglesteder for de mest nyttige af disse Arter, og foreslaar at op- 

 hænge flade Kurve i Træerne til Redesteder for Rødfodfalken, at 

 plante Tamarisker for Agerhønsene, og fremtidig bygge Skurene for 

 Kvæget saaledes, at de frembyde mange Redepladser for Svalerne. 

 Forf. beretter endvidere om den store Invasion af Rosenstære, der 

 mærkeligt nok fandt Sted samme Aar, som Græshoppeplagen kom; 

 han anslaar deres Tal til 30000, men af dem kunde dog kun ca. 

 3000 Par finde Rugepladser. Sluttelig gives en udførlig Beskrivelse 

 af denne mærkværdige Fuals Biologi. A. CHRISTIANI. 



