191 



Billedet har Navn (Madonna del Cardellino). — Selvfølgelig fin- 

 des der i Italiens talrige Malerisamlinger adskillige Billeder af 

 hollandske og andre Knnstnere med Fremstillinger af Fugle, 

 men det er ikke andet, end hvad man ligesaa godt og bedre 

 kan se andet Steds. Kun én Nyhed fandt jeg her; paa et Bil- 

 lede (i Uffizierne i Florens) af Jan Brueghel (Slutn. af 16 Aarh.), 

 hvor Foraaret var fremstillet ved grønne Træer og talrige Fugle, 

 fandtes afbildet en Brilleand (Oedemia perspicillata) fuldstændig 

 naturtro. Brilleanden hører hjemme i det arktiske Nordamerika 

 og er kun enkelte Gange truffet i Europa; det kunde jo tænkes, 

 at Maleren tilfældig havde faaet fat i et saadant Eksemplar og 

 afbildet det, netop fordi det var ham ukendt; muligvis er ogsaa 

 Fuglen bragt hjem af hollandske Søfarende, som i den Tid 

 jævnlig gæstede de arktiske Egne. 



Det Sted i Italien, hvor man saa flest Afbildninger af Fugle 

 var i Pompeji. Som bekendt vare Væggene i det gamle Pom- 

 peji rigt smykkede med Malerier, malede direkte paa Væggenes 

 Kalkpuds. Der er Fremstilling af alle mulige mythologiske 

 Scener, Genrebilleder og meget andet; ind iblandt dette findes 

 ret talrige Afbildninger af Fugle, enten enkeltvis eller dannende 

 Friser. En stor Del af Billederne findes nu ikke i Pompeji, 

 men opbevares i Museo Nazionale i Neapel. Paa de fleste af 

 Billederne vare Farverne vel noget udviskede, men paa en stor 

 Del vare de velbevarede, saa man tydelig kunde kende Fuglens 

 Art. Store Kunstværker var det nu ikke altsammen, en Del af 

 Billederne vare ret plumpt udførte og øjensynlig mere tegnede 

 efter Fantasien end efter Model; men talrige andre Afbildninger 

 røbede Kunstnerens Kendskab til og Forstaaelse af Fuglene. 

 Der var let kendelige Billeder af Ibis, Stenhøne, Ringdue, Skov- 

 skade, Bjærgvipstjert, Drossel, Stendrossel, Bogfinke og Spurv. 

 Øjensynlig anvendte til Spisestuedekoration saa man hist og 

 her et Knippe Fugle, mest Drosler, endvidere Afbildninger af 

 Ænder og Gæs, dog oftest ret plumpe og ubestemmelige. Et 

 Steds saas en Frise med svømmende Ænder, hvoriblandt jeg 

 mente at kunne skælne Pibeand og Skeand. Bedst af alt, hvad 

 jeg saa, og særdeles velbevaret i Farver var et lille Billede med 

 to Vagtler, den ene hakkende i et Bygaks, den anden i en 

 Linsekolbe. Jeg vil ikke paastaa, at Fuglemotiver spillede no- 

 gen stor Rolle i de pompejianske Vægmalerier, men af hvad 



