202 



Et Par Gange senere har jeg hørt ovennævnte Lyd af Sort- 

 anden, naar jeg har trufTet den nedad Sundet. Tilhge har jeg 

 en Gang hørt den udstøde en helt anden Lyd, nemhg, da jeg 

 for nogle Aar siden i September Maaned traf to gamle Hanner, 

 hvoraf jeg fældede den ene, idet den lettede og trak forbi. 

 Fuglen udstødte nemlig en kort trilleagtig Fløjten omtrent som 

 et hurtig gentaget blit — blit — blit, noget lig den Lyd, Spurve- 

 høgen og de mindre Falke undertiden lade høre.« 



Selv har jeg ikke i Foraaret haft Lejlighed til at gøre yder- 

 ligere Iagttagelser over Gyvfuglene, kun har jeg bemærket, at 

 de trække over det sydlige Fyn i lige saa stor Mængde som 

 over Sjælland. 



Nogle af de ovenstaaende Iagttagelser synes jo at tale stærkt 

 for Sortanden som »Gyvfugl«, men løst er Spørgsmaalet ikke 

 blevet endnu. 



OPTEGNELSER AF JYDSKE MEDLEMMER AF D. O. F. 

 OM EN BOGFINKEREDE. 



VED 



H. CHR. C. MORTENSEN, Viborg. 



Den 13 Maj 1908 Kl. 7 Eftermiddag fløj en Bogfmke S" op 

 for mine Fødder fra en lavtsiddende Gren i Hegnet af de unge 

 Træer og Buske om vor Have. Da den havde gjort det samme 

 Aftenen i Forvejen , saa jeg mig nu om og fandt en nybygget 

 Bogfinkerede — den maa være opført paa ganske faa Dage — 

 i en ung Elm nogle Alen derfra. Elmens Stamme, der ved Ro- 

 den kun er 5 Tommer i Gennemsnit, deler sig i 3 Grene godt 

 2V2 Al. fra Jorden, og i denne Kløft sad Reden, let at opdage, 

 da Træet staar frit, med en Afstand af 2 Alen til sine Kamme- 

 rater paa hver Side. De unge Træer danner en Midtrække i 

 Hegnet; Ydersiderne af det bestaar af 3 å 4 Al. høje Buske, der 

 staar i en Række langs ned ad hver Side af Trærækken, 2^/2 

 Al. fra denne. Træer og Buske var i Færd med at grønnes; 

 Jorden mellem dem var skuffet og revet, altsaa helt nøgen. 

 Uden for hver Buskrække, langs med den, er der en Havegang. 



Reden var stærkt hvidbroget at se til, idet Fuglene, foruden 

 Lav, havde anvendt udkastet Vat til at pynte med udvendig; 



