215 



i Fingeren) og her fik den endelig Fred til at opdrætte sine 

 Unger. 



Engang tidligere fandt jeg en Solsortrede i en tynd Gran, 6 

 å 8 Alen oppe ; idet jeg klatrede derop, kom Fuglene til og slog 

 ned omkring mig, selvfølgelig udstødende de til Lejligheden hø- 

 rende Vrede- og Angstskrig, og idet jeg var helt oppe og saa 

 ned i Reden, der indeholdt smaa Unger, kom den ene mig saa 

 nær, at dens Vinge strøg Huen af mit Hoved. Fuglenes Nær- 

 gaaenhed kan vel i dette Tilfælde forklares derved, at Reden 

 som sagt indeholdt Unger; det vilde vel næppe være sket, saa- 



fremt der kun havde været Æg. 



JOH. P. NØRGAARD. 



ANMELDELSER. 



DANSK JAGTTIDENDE. 



(JuH 1908). 



I Dansk Jagttidendes Julinummer findes Beretning om Jagtfor- 

 eningens Repræsentantmøde og Generalforsamling, som afholdtes i 

 Fredericia d. 29de Juni d. A. 



Da et her i Tidsskriftet tidligere omtalt Forslag fra et af Jagt- 

 foreningens egne Medlemmer om at ophøre med at udbetale Præ- 

 mier for Nedlæggelsen af Kærhøge. Hønsehøge og Vandrefalke forelaa 

 til Behandling, vil det rimeligvis interessere at høre, hvorledes det 

 gik Forslaget. 



Under Budgetbehandlingen oplystes det, »at der var æsket Præ- 

 mier for usædvanlig mange Rovfugle, næmlig 114 Kærhøge, 50 

 Hønsehøge og 42 Vandrefalke. Det syntes heraf at fremgaa , at 

 Faren for Udryddelse var temmelig fjern.« 



Bortset fra, at den i sidste Punktum dragne Slutning i og for sig 

 langt fra er tilstrækkelig begrundet, bør det erindres, at Vandre- 

 falkene sikkert alle have været trækkende, altsaa ikke her i Landet 

 fødte og hjemmehørende Dyr, og det samme gælder rimeligvis en 

 meget stor Del af Hønsehøgene; Tallene synes da ikke svimlende. 

 Derimod er Kærhøgenes Antal ret forbavsende; men det gælder 

 rigtignok at vide — hvis man da virkelig ønsker Besked — hvor- 

 mange vare rødbrune og hvormange blaa? Thi den sidstnævnte er 

 her i Landet temmelig almindelig paa Trækket, og lidt nidkær Jagt 

 for Ugle kan saare lidt tilvejebringe et Hundrede Stykker af disse 

 ret sent trækkende — tildels her overvintrende — for Jagten ganske 

 uskadelige Fugle. Fra nyere Tid haves saa godt som ingen sikre 

 Efterretninger om den blaa Kærhøgs Ynglen her i Landet, saa man 

 gør rettest i ikke at lægge for stor Vægt paa de Slutninger, som 

 kunne drages af disse Tal i nævnte Henseende. 



