216 



Det siges senere i Beretningen, »at det var hensigtsmæssigt netop 

 under Budgetbeliandlingen !) at høre Repræsentantskabets Udtalelser 

 fom Præmieringen). Bestyrelsen kunde for sit Vedkommende ikke 

 se, at Tiden endnu var kommet til at skifte Holdning paa dette 

 Omraade, og troede, at baade de fleste Jagtejere og Jagtbetjente 

 satte Pris paa, at Præmieringen opretholdtes.« I denne Tro har 

 Bestyrelsen — i hvert Fald for Jagtbetjentenes Vedkommende — 

 sikkert ganske Ret; bl. a. fordi disse jo faa Præmierne. Under den 

 paafølgende Diskussion udtalte Godsejer de Lichtenberg sig for Præ- 

 mieringens Afskaffelse og fandt tildels Støtte heri hos Hofjæger- 

 mester Collett; Sagfører Oldager talte imod Afskaffelsen, idet Præ- 

 mierne paa hans Egn gjorde Nytte. Baron H. Rosenkrantz saa 

 tvivlende herpaa, idet Rovfuglenes Tal faktisk var taget af, og an- 

 befalede forøvrigt, at det skulde henstilles til Amtsforstanderne hyp- 

 pigere at indstille Jagt- og Politibetjente, der gjorde sig fortjente 

 ved Undertrykkelse af Krybskytteri, til Belønning og Anerkendelse 

 fra Foreningens Side. 



Baronen har sikkert Ret i , at det i Rovfuglepræmier udbetalte 

 Beløb var bedre anvendt paa denne Maade, og en saadan Ordning 

 vilde desuden have den heldige Side, at Pengene dog kom Jagt- 

 betjentene til Gode. 



Til Generalforsamlingen havde kun nogle faa Medlemmer uden 

 for Repræsentanternes Kreds indfundet sig, og Repræsentanternes 

 Holdning til de foreslaaede I^ovændringer blev derfor afgørende. 

 Godsejer Neergaard Petersen »var selv mødt og motiverede sit For- 

 slag ud fra den Betragtning, at Præmiering ikke behøvedes, da alle 

 Jægere dog vilde skille sig af med for Jagten skadelige Rovdyr, at 

 Præmieringen i visse Kredse vakte Forargelse, og at man derfor 

 hellere maatte anvende Foreningens Midler andetsteds. Forslaget 

 vandt heller ikke liden Tilslutning, men forkastedes dog efter nogen 

 Debat.« 



Selv om »visse Kredse« ikke ganske kunne gaa med til Moti- 

 veringen, kunne vi, som før sagt, ikke se rettere, end at Forslaget 

 havde fortjent en bedre Skæbne, men foreløbig maa vel Godsejer 

 Neergaard Petersen og vi andre nøjes med den »heller ikke liden 

 Tilslutning«, det fik. Vi tro dog paa, at denne Præmiebetalings Dage 

 ere talte, og at det vil blive Jægerne selv, der gøre det forbi med 

 den. Deres sunde Sans vil sige dem, at det er rigtigt og passende; 

 men det tager stundom nogen Tid, inden man kan bekvemme sig 

 til at følge et godt Raad. Selv om det kommer fra Frænde. 



E. L. S. 



