16 Festschrift für Palmen. N:o 12. 



Hvad dessa arters uppträdande pä olikartade lokaler vidkommer, 

 visa de sig äfven vara olika hvarandra. Det stora flertalet af dem 

 anträffas synnerligast pä fuktiga och sunipiga marker, medan ett betyd- 

 ligt mindre antal stär att flnna pä torrländtare lokaler. Vid stränder 

 under steiiar o. d. uppträda i främsta rummet Pelophila, Nebria, de bäda 

 Bembidium-iiTteTna och Patrobus. Pä sumpigare stallen, under löf, mossa, 

 gras o. d., bade vid stränder och pä myrartade ängsmarker, förekomma 

 Patrobus och Platynus fuliginosus, samt gräfvande i strändernas slam 

 Dyschirius globosus. Pä torra marker, synnerligast i högländtare skogar, 

 pä Qäll- och »vaara»-sluttningar, torrare gräsmarker o. d., anträffas 

 främst Carabus glabratiis, Notiophilus, Calathus nücropterus och C. mela- 

 nocephalus, Pterostichus diligens och Amara brunnea. Pä de torraste 

 lokalerna förekomma de tre öfriga /l/nara-arterna, af hvilka A. quenseli 

 främst lefver pä sandmarker. 



Tämligen allmänna öfver heia eller ätminstone större delen af om- 

 rädet äro följande arter: 



Cychrus rostratus var. Bembidiiim hasti. 



Lorocera püicornis. B. rupestre. 



Clivina fossor. Platynus dolens. 



Elaphrus riparius. Pterostichus adstrictus. 



Miscodera arctica. Amara alpina. 



Bembidium velox. Trichocellus cognatas. 



B. virens. Cymindis vaporariorum. 



Inom denna grupp uppträda de flesta pä längt när ej inom alla 

 regioner, i det en del äro utpräglade läglandsformer, andra äter före- 

 komma tili hufvudsaklig del endast inom björk- och alpina regionerna. 

 Som läglandsformer äro att anteckna följande: Lorocera pilicornis, Cli- 

 vina fossor, Elaphrus riparius, Bembidium velox, B. rupestre, Platynus dolens 

 och Cymindis vaporariorum. Säsom anmärkningsvärdt för dessa kan 

 den omständigheten päpekas, att samtliga, Cymindis undantagen, före- 

 komma uteslutande pä fuktiga lokaler, de flesta tillhörande flod-, älf- 

 och sjöstränderna. Cymindis äter är en form, som i egentlig mening 

 ej uteslutande tillhör skogsomrädet, utan förekommer pä Kola-halfön 

 äfven inom tundra-omrädet pä nordkusten, men hvilken dock talrikare 

 har anträffats i det förstnämnda gebitet. Inom de flesta regioner, den 



