B. Poppius, Kola-halföns och Enare Lappmarks (lokoptera. 41 



i nordöstra delen af Kola-halfön och här i enstaka exemplar, nämligen : 

 Hydroporus obtusipennis, Gaurodijtes obovatus, G. nigripalpis och G. obscu- 

 ripennis. Allmännare förekomma endast följande: Haliplus lapponum^ 

 Hydroporus lapponum, Cynmtopterus dolabraius och Gaurodytes thomsoni. 

 Liksom de arktiska Carabiciderna äga äfven de arktiska Halipliderna 

 och Dytisciderna en mycket vidsträckt utbredning inom tundraomrä- 

 dena i Eurasien, och mänga af dessa arter synas uppträda talrikare 

 pä tundrorna an inom Fennoscandias fjällomräden. Inom arktiska 

 Jenissejomrädet äro sä godt som alla ännnu funna. Endast följande 

 tvä arter äro icke kända härifrän, nämligen Hydroporus obtusipennis och 

 Gaurodytes obscuripennis, hvilka tillsvidare äro anträffade i endast enstaka 

 exemplar i ostligaste delarna af Kola-halfön. Af de öfriga arterna upp- 

 träda vid Jenissej flera ännu allmänt. Längre österut är, säsom redan 

 tidigare päpekats, det arktiska omrädets Dytiscidfauna mycket bristfäl- 

 ligt känd. Frän Lenaomrädet äro endast följande anmärkta: Hydro- 

 porus acutangulus, Cymatopterus dolabraius och Gaurodytes thomsoni, 

 och frän Tschuktscher-halfön är endast G. nigripalpis känd. Af flera 

 af dessa arters talrikare förekomst pä Jenissejtundrorna kan man sluta 

 tili, att dessa äfven längre österut skola päträffas, när särskildt de nord- 

 ligaste trakterna blifva grundligare undersökta. 



Angäende det arktiska elementet bland Dytisciderna gäller — ät- 

 minstone för flertalet — detsamma, som tidigare framhällits angäende 

 de arktiska Carabiderna. Liksom dessa senare äro äfven de förra tal- 

 rikare och äfven jämnare utbredda pä tundrorna i norra Eurasien, me- 

 dan deras uppträdande inom det nordliga Fennoscandia är bade spar- 

 sammare och likasä mera lokalt. Här anträffas en stör del endast i de 

 trakter, dar större fjällkomplexer finnas och kunna säledes förekomma 

 pä vidt frän hvarandra belägna fyndorter. Denna omständighet tyder 

 pä, att de tidigare, da för dem gynnsammare lefnadsbetingelser yppades, 

 här äfven hade en jämnare utbredning, men senare, da temperatursteg- 

 ring inträffade, voro nödsakade att uppsöka platser, som för dem er- 

 bjödo förhällanden, hvilka motsvarade deras tidigare lefnadsbetingelser, 

 och att de allra ömtäligaste formerna voro nödsakade att draga sig 

 ännu mera österut, dar de först pä tundrorna i ostliga delarna af Kola- 



