B. Poppiiis. Kola-halföns och Enare Lappmarks Colcoplera. 15 



att räknas tili de mest karaktäristiska tundra- och tjäll-bebyggare. 

 I trakter, dar skalbaggslifvet är reduceradt tili det minsta möjliga, är 

 det ätminstone nägon hithörande art, som, jämte Staphylinider, träder 

 en tili mötes, ja en del af dem tränger i fjällen och pä tundrorna fram 

 tili gränsen af den eviga snön. Flertalet hithörande former förekonimer 

 pä fuktigare stallen, vid sjö- och andra stränder, pä moss- och myr- 

 marker, dar äfven existensvillkoren, särskildt genom förekomsten af 

 rikligare tillgäng pä föda, äro gynnsammare. Deras talrika förekomst 

 inom omrädet, 107 species, ädagalägger, att de äfven här spela en viktig 

 faktor uti faunans allmänna sammansättning. I bade förekomst och 

 utbredning visa de en stör omväxling, hvarför en närmare redogörelse 

 för dessa omständigheter forde vara pä sin plats. 



Allmänna inom omrädet äro följande arter: 



Carabiis glabratiis. Patrobus septentrionis. 



Pelophila borealis. Platynus fuUginosus. 



Nebria gyllenhali. Calathus micropterus. 



Notiophilus aquaticus. » melanocephalus. 



Dyschirius globosus. Pterostichus dÜigens. 



Bembidiiim bipiinctatam. Amara torrida. 



» fellmanni. » apricaria. 



Patrobus assimilis. » quenselL 



Amara brunnea. 



Inom omrädet förekomma de flesta nyssuppräknade arter i samt- 

 liga regioner upp tili den nedre alpina, men mänga uppträda dock 

 talrikare och regelbundnare inom de lägre belägna delarna. Hufvud- 

 sakligast inom gran- och tallomräden anträffas Notiophilus, Bembidium 

 bipunctatum, Platynus fuUginosus, Calathus micropterus och Pterostichus 

 diligens. Ännu vid snögränsen pä fjällen och tundrorna förekomma, 

 ofta ymnigt, Nebria gyllenhali och de bäda Pa/rofcus- arterna, inom de 

 högre regionerna oftast uppträdande som /-«//no-varieteter. Af dessa 

 inom omrädet allmänt förekommande arter hafva mänga mycket olika 

 utbredningsförhällanden inom den palaearktiska regionen. En del, dock 

 ett relativt fatal, har en utprägladt nordlig utbredning, andra visa 

 däremot i sin förekomst en mera vidsträckt spridning, äfven inom 

 sydligare trakter, hvarom längre fram närmare skall redogöras. 



