52 Festschrift für Palmen. N.o 12. 



Äfven tili dessa arter torde en del andra kunna bifogas, hvilkas 

 utbredning dock är för litet känd för att med säkerhet lämna nägot 

 utslag i detta afseende. 



Bland de inom omrädet funna Staphyliniderna äro nägra bundna 

 uteslutande vid hafskusten, dar de anträffas under olikartade, i för- 

 multning stadda växtämnen, särskildt täng. Dessa arter visa med af- 

 seende ä sin förekomst här tvänne olika utbredningsförhällanden. Ä 

 ena sidan synas de hafva en utbredning, som redan tidigare framhällits 

 vid tal om en del Carabicider, ss. Nebria balbii och Dichiotrichus pu- 

 bescens, d. v. s. de förekomma längs de nordliga atlanter-kusterna samt 

 längs kusterna af norra Ishafvet, ända in tili Hvitahafs- omrädet. Dessa 

 arter förekomma dock här, särskildt mot öster, mycket sparsammare 

 an vid sydligare kusttrakter, ss. inom Nordsjö-bäckenet. De äro säledes 

 att hänföra tili de tidigare bland Carabiderna päpekade atlanter-formerna, 

 och som exempel härpä mä särskildt framhällas Micralymma marinum 

 och Omalium Iceviusculum, bäda alls icke funna längs Östersjö-omrädets 

 kuster. A andra sidan möter oss äfven en annan typ, som fuUständigt 

 saknas längs kusterna af nordliga Atlanten och Norra Ishafvet, men 

 hviiken anträffats, delvis t. o. m. ganska talrikt, inom Hvitahafs-omrädet. 

 Alla dessa arter äro funna äfven längs kusterna af Östersjön, dar en 

 del förekommer allmänt. De äro säledes i sina utbredningsförhällan- 

 den öfverensstämmande med en del tidigare omtalade coleopterer, ss. 

 Ochthebius marinus, Cercyon littoralis o. a., om hvilkas sannolika in- 

 vandringsförhällanden redan tidigare har blifvit taladt. Säsom sädana 

 mä i synnerhet framhällas: 



Stenus incrassalus. Thinobcena vesiita. 



Här mä vidare päpekas ett förhällande, som kau iakttagas äfven 

 bland en del Staphylinider och som redan tidigare framhällits i fräga 

 om Dytisciderna och Carabiciderna, nämligen att vissa boreala arter 

 i de sydligare delarna af sitt utbredningsomräde ofta anträffas längs 

 hafskuster pä delvis andra lokaler an hvad fallet är inom deras 

 nordliga utbredningszon. Bland Staphyliniderna kunna som exempel 

 härpä framhällas nägra arter, hvilka i norra Tyskland äro kända endast 

 frän kusttrakterna, men längre normt förekomma i alldeles andra 



