60 Festschrift für Palmen. N:o 12. 



Dessa arter visa äfven ett lefnadssätt, som nägot afviker frän de 

 öfriga arternas. Dessa senare antiäffas isynnerhet eller nästan uteslu- 

 tande, ätminstone under vissa utvecklingsstadier, i kreatursspillning. 

 Aphodius piceiis, som är en bland de allra vanligaste coprophaga La- 

 mellicornerna inom omrädet, är däremot ej bunden vid dessa lefnads- 

 betingelser, utan lika ofta träffar man denna art här uppe i norden 

 äfven under multnande vegetabilier, t. o. m. uppe i fjällen och pä 

 tundrorna. Samma lefnadssätt för denna art, säsom jag varit i tillfälle 

 att iakttaga, äfven pä de nordryska tundrorna, dar den förekommer 

 i trakter, som äro längt aflägsna frän orter, dar boskapsskötsel be- 

 drifves. Aphodius lapponuni äter förekommer mestadels i kreatursspill- 

 ning, men inom de nordligare trakterna kan man stundom äfven an- 

 träffa denna art i ren- och t. o. m. i ripspillning. Dessa bäda nyss an- 

 förda arter synas säledes väl kunna existera under förhällanden, som 

 äro egendomliga för de ursprungliga, af människan föga eller alls icke 

 berörda markerna i norden, och äro säledes att framhällas säsom de fä 

 coprophaga arter, som redan tidigt kunnat invandra tili de nordliga 

 trakterna. Det är t. o. m. möjligt, att ätminstone den förstnämnda 

 ursprunghgen har fort det lefnadssätt, som den visar i de obebyggda 

 trakterna, och att den först senare anpassat sig efter nyare lefnads- 

 förhällanden. Till dessa bäda arter är ännu att tillägga Aegialia sabuleti, 

 som för ett lefnadssätt, som redan tidigt möjliggjort dess existens i 

 nordliga trakter. Densamma anträffas pä sandmarker, synnerligast vid 

 älfstränder, under löf, stenar, o. d., dar den i sanden gräfver sig sina 

 gängar, medan den däremot alls icke förekommer i spillning, 



Äfven inom de här uppräknade familjerna saknas nägra typiskt 

 arktiska former och äfven det boreala elementet är, säsom i allmänhet 

 bland coprophaga arter, svagt representeradt. Säsom boreal är endast 

 Aphodius lapponum att anses. A. piceus, som inom nordliga Europa 

 förekommer vidt utbredd och som redan tidigare anfördes säsom den 

 allmännaste arten inom värt omräde, förekommer äfven i de mellan- 

 europeiska bärgstrakterna. 



I samband med dessa nyss omtalade arter mä äfven nägra ord 

 ägnas ät Cetoniiderna. Dessa äro, säsom af fyndortsförteckningen längre 

 fram fraragär, inom omrädet ytterst sparsamt representerade, nämligen 



