B. Poppins, Kola- hat föna och Enare Lappmarks Coleoptera. 61 



med endast tvenne arter, hvilka bäda tili hufvudsaklig del här äro 

 bundna vid barrskogsregionen. Hvardera förekommer sparsamt, Trichius 

 nägot allmäiinaie. 



Likasä äro Lucaniderna företrädda af endast en enda, i närlig- 

 gande sydligare omräden allmän, men inoni värt gebit mycket sparsamt 

 och endast i de allra sydligaste delarna förekommande art. 



ScaphidiidWf Bhalacridce, Nitidulidce, PeltidcBf 

 Micropep lidce. 



De bäda sistanförda familjerna spela en sä ytterligt underordnad 

 roll inom omrädets fauna, da deras förekomst här icke ens är füllt 

 säker, att de lämpligast kunna förbigäs. 



Ett nägot större intresse erbjuda de öfriga familjerna. Här mä 

 främst framhällas den ytterst ringa utbredning inom omrädet, som är 

 utmärkande för pä örter lefvande phytophaga arter, nägonting, som 

 äfven har sin motsvarighet i andra nordliga trakter. Detta framträder 

 tydligast bland andra familjer, som längre fram skola behandlas, men 

 detta förhällande mä äfven framhällas angäende släktet Meligethes bland 

 Nitiduliderna. Detta släkte är här representeradt genom endast tvänne 

 arter, och detta sädana, som i sydligare, angränsande trakter äro att 

 räknas tili de vanligaste Coleopterer. Men här inom omrädet äga dessa 

 en alldeles ovanligt ringa utbredning, som för den ena arten, M. rufipes, 

 är inskränkt tili omrädets sydligaste delar. Den andra, M. brassicce, 

 är äter mera utbredd, men ytterst sällsynt, och detta trots att artens 

 näringsväxter, Cruciferer, ätminstone inom barrskogsomrädet förefinnas 

 ganska rikligt. Samma förhällande är äfven att framhälla angäende 

 Brachypterus urticce. 



De öfriga formerna hafva att med afseende ä lefnadssättet uppvisa 

 tvänne typer. Ä ena sidan äro att framhällas sädana, hvilka anträffas 

 under olikartade, multnande vegetabilier, ä andra sidan äter sädana, 

 som förekomma pä trädsvampar, och tili dessa synas här uppe i norden 

 äfven sälla sig nägra arter, som längre söderut anträffas synnerligast 

 under barken af träd. En mera underordnad roll spela vissa arter, som 



