f')FVFRSrF<'r AF DIKOIYI.FnONFRN'AS Ff')RSTÄKKNINr..SSTAI)IFK 1 29 



ful Iständij^t ö fvc re 11 ss tam ni c r med u t v cc k 1 i 11 j; c n 11 11 d ei- 

 sen are försiärkni nj^ss tad ier. Flertalet af våra dikotyledoner 

 lilllKir denna kategori. Sålunda möter hiir exempekis flertalet af våra 

 |)seud()rhiz(Miiväxter. I Ij. NILSSON uppställer, som bekant, en särskild 

 }4ru])p af jordstammar under bcnämnin<^en pscudorhizom eller stjäikbas- 

 k()mi)lex,' och för arter med dylika nämner han, att /alla ^generationer 

 frän och med <4rod(lplanlans första ärcj Jiär hvarandra lika, utpräj^ladt 

 negativt geotropiska, direkt förlängda ofvan jord till lloraia axlar/..'' 

 Naturligtvis förehnnas dock alltid äfven här under det första förstärk- 

 ningsstadiet i förstaärsi)lantans mer eller mindre utiiräglade heterofylli 

 äfvensom ofta i rotsystemets utbildning etc. vissa, dock relativt oväsent- 

 liga säregenheter i utvecklingen. Med afseende pä rotsystemet kan 

 ungplantan sålunda exempelvis alldeles sakna birötter, äfven (;m sen.are 

 föryngringsskott stundom äga enstaka dylika; hufvudroten är dä ännu 

 alltjämt växtens egentliga rotsystem; eller också kan ungplantan under 

 första året eller åren sakna, senare liksom äldre individ äga birötter, 

 stundom redan under ungplantstiden ett utprägladt birotsystem. 1'Vån 

 dylika relativt oväsentliga säregenheter i ungplantsutvecklingen måste 

 \i här bortse (jmf. det ofvan lämnade citatet af VVAR.MiNf;!). Särskildt 

 i naturen synes dessutom det första förstärkningsstadiet ofta v.ara lång- 

 varigare, utsträckt öfver flere (2 — flere) är än de senare, dä det gäller 

 de särskilda generatifjnernas förstärkningsstadier ofta blott öfver ett 

 (eller ej fullt ett) är utsträckta förstärkning.sstadierna (jmf. War.MING 

 ofvan!); de egentliga sekundära förstärkningsstadierna utsträckas dock 

 äfven de öfver flere än ett år, »hvarunder hela plantans lifsverksamhet 

 till ganska stor omfattning tages i anspråk ensamt eller hufvudsakligen 

 för utbildandet af ett behöfligt nytt vegetativt grundlag»."^ — Arter 

 med likartad utveckling under första och senare förstärkningsstadier 

 återfinnas under en mängd fjlikartade morfologiska och organografiska 

 växttyper, sålunda under alla de af Warming i hans afhandling >/C^m 

 Skudbygning, Övervintring og Foryngelse» uppställda olika grup])erna 

 af »perenne eller flere end i Gang frugtsaittende Planter//, under alla 

 eller åtminstone flertalet af de af Brundix i hans gradualafhandling* 

 uppställda typerna af pollakantiska örter, sä äfven under flertalet af de 



* Se Nilsson', Hj.: Dikotyla jordstammar, p. 18, p. 100. 



* Nilsson, 1. c, p. 100. 



'Jmf. NiLssox: Dikotyla jordstammar, p. 43; Sylvkx: Om de svenska dikotvle- 

 donernas första förstärkningsstadiuni etc. I, speciell del, p. 4. 



•* Brus'din, J. a. Z.: Hidrag till kännedomen om de svenska fanerogama örternas 

 skottutveckling och öfvervintring. Akademisk afhandling. Upsala 1898. 



Bot. stud. tillägn. F. R. Kjellman. 9 



