ÖFVERSIKT AF DIKOTYLEDONERNAS FÖRSTÄRKNINGSSTADIER I3I 



exempel frani(lrat;as. — Såsom ett fcirsta exempel må \';iljas l'cnniica 

 officinalis} I'luler det första förstärknin^sstadiet iit\'eeklar / '. ofßci/ia/is 

 ett direkt stråckledadt, mer eller mindre rik^renadt epikotylskott, som 

 öfvervintrar på \intcr<i;rönt stadium; efter öfvervintringen fortsattes ut- 

 vecklingen, där den vid vinterns inträde af bröts; ett plagiotropt, rik- 

 grenadt skottsystem utbildas; sidoskotten liksom äfven hufvudskottet 

 blif\a tidigt birotdrifxandc och antaga karaktär af ofvanjordsutlö]jare." 

 Brundin ^ benämner en af sina skottbyggnadstyper Veronica officirialis- 

 typen och anger för denna obegränsade huf\udskott, såväl det primära 

 som andra (relativa); »för hvarje sommar utgå såsom sidobildningar 

 från hufvudskottet \'anligen flera florala axlar, under det att huf\-ud- 

 skottet själft alltjämt tilKäxer i sin spets, utvecklande det ena örtbladet 

 efter det andra. 1 analogi med förhällandet hos de sympodialt upp- 

 byggda växterna, får man väl anse, att äfven här hvarje generation 

 drifver florala axlar först efter en längre eller kortare tids verksamhet 

 af uteslutande vegetativ art, och att således gränsen mellan de särskilda 

 generationerna bör förläggas omedelbart ofvan det ställe, Inarifrän de 

 florala axlarna utgå.»^ BkUNDIN åsyftar tydligen här luarje särskild 

 generations förstärkningsstadium. Warmix(;' nämner om \'. officinalis, 

 att »det krybende og rodslaaende Vandringsskud b^LM-er alene (vinter- 



gronne) Lovblade; Fra Aarsskuddenes nedre Del utgaa Skud, 



der ligne Moderskuddet; der findes hos denne Art ingen Sideskud, der 

 kunne betegnes som sserlig og blot vaerende Assimilationsskud; fra de 

 derpaa folgende Bladaxler udgaa klaseformede Blomsterstande. » Af det 

 anförda torde framgå, huru fullständigt här utvecklingen under senare 

 förstärkningsstadier öfverensstämmer med den under det första eller 

 primära. — Utvecklingen under groningsäret hos Utriciilaria vulgaris 

 har beskrifvits af WARMING :" »Hovedstaengelen ender med en Knop, 

 dannet af sammantraengte Blade neden for en Staengelspids, der i Bygning 

 nasppe afviger fra den videre udviklede Sta^ngels.» Säkerligen torde 



^ Nomenklaturen i enlighet med L. M. Neuman': Sveriges flora. Lund 1901. 



" Jmf. SylvéN: Om de svenska dikotyledonernas iörsta förstärkningsstadium etc, 

 I, speciell del, p. 85, II, allmän del, p. 21; om utvecklingen under det törsta törstärk- 

 ningsstadiet se äfven Cleve, Astrid: Studier öfver några svenska växters groningstid 

 och förstärkningsstadium. Akad. afh. Upsala 1898, p. 64. 



^ Brundin : Bidrag till kännedomen om de svenska fanerogama örternas skott- 

 utveckling etc. Upsala 1898. 



■* Bruxdin, 1. c, p. 83 — 4. 



' Warmixg: Om Skudbvgning etc. Kjobenhavn 1884, p. 58 — 9. 



" Warmixg, Eug. : Spiringen af froene hos Utriciilaria inilgaris. Videnskabelige 

 Meddelelser fra den Naturhist. Förening i Kjobenhavn, 1874, p. 45 — 58. 



