134 ^^'^■^ SYI.VKN 



etc.»; såsom ett typiskt exempel mä här blott nämnas Cynanchiun vin- 

 cctoxiaiui (ungplantan i naturen! Se SvLVÉN, 1. c, I, speciell del, p. ii8!) 



— Hos en hel del arter, exempelvis flere med birotdrifvande, utlöpande 

 för}'ngringsskott, utbildas föryngringsskott först under ett senare ung- 

 plantsår, och birötter up|)träda då ofta först i samband med föryngrings- 

 skottbildningen. Den starkast i ögonen fallande förändringen i utveck- 

 lingen träffar dock i detta fall skottsystemet, och vi äro sålunda redan 

 här inne på arter med under det första förstärkningsstadiet inträdande 

 förändringar eller omslag i skottsystemets utveckling. 



Med afseende på skottsystemets utveckling träffa vi hos olika arter 

 eller typer en hel del olika slag af förändringar eller omslag. Vi kunna 

 sålunda urskilja förändringar rörande internodieutbildningen, organisa- 

 tionen för öfvervintringen, sidoskottutvecklingen (utvecklingen af för- 

 yngringsskott) och slutligen skottets lateralitet. 



Hvad förändringarna rörande internodieutbildningen beträffar, möta vi 

 en hel del arter, som särskildt i naturen under sina första ungplantsår äro mer 

 eller mindre typiskt rosettskottartade, senare typiskt sträckledade. Flere 

 exempel kunna här framdragas. Sb. Sax ifråga aizoidcs (se SvLVÉN: Om 

 de svenska dikotyledonernas första förstärkningsstadium etc. I, speciell 

 del, p. 230 — 31, II, allmän del, p. 19), Hottonia palustris (se SvLVÉN, 

 1. c. I, speciell del, p. 126 — 7, II, allmän del, p. 21), HcliantJieniuui 

 prociinibcns (se SylvÉN, 1. c. I, speciell del, p. 164, II, allmän del, p. 

 23), Azalea procuDihcns (se SvLVÉX, 1. c, II, allmän del, p. 23). individ 

 af Rubiis idccus (se SvLVÉN, 1. c, I, speciell del, p. 215, II, allmän del, 

 p. 29) och flere Labiatcr (jmf. SylvÉN, 1. c, II, allmän del, p. 35, I, 

 speciell del, p. 104 [Lcomiriis cardiaca]), så äfven individ af Silriic 

 venosa och uiaritinia (se SvLVÉN, 1. c, I, speciell del, p. 286, II, allmän 

 del, p. 38), EpilobiiDii a^igustifoliiiin (se SvLVÉN, 1. c, I, speciell del, p. 

 150, II, allmän del, p. 45), Jlola caniiia, stagniiia och. puviila [se. S\lMt^, 

 1. c. I, speciell del, p. 160 — i, II, allmän del, p. 39, p. 51), Astragalus 

 alpbms (se SvLVÉN, 1. c, I, speciell del, p. 195 — 6, II, allmän del, p. 

 65), Coniarnui palustre (se SvLVÉN, 1. c. I, speciell del, p. 217, II, all- 

 män del, ]). 67) och Mcuyaiitlics trifoliata (se Sm.VKN, 1. c. I, speciell 

 del, p. 120, II, allmän del, p. 67); de mest typiska och mest i ögonen 

 fallande exemplen pä hithörande arter äro Asaniui curopicuni (se SvL\'KN, 

 1. c. I, sjjcciell del, p. 319 — 20, II, allmän del, p. 70) och Berberis vul- 

 garis (se Svlv]':n, 1. c. I, speciell del, p. 265 — 6, II, allmän del, p. 73). 



— I samband med dessa under de första ungplantsåren ofta mer eller 

 mindre roscttskottartatle, senare alltigenom typiskt sträckledade arter 



