ÖFVERSIKT AF DIKOTYLEDONERNAS FÖRSTÄRKNINGSSTADIER 1 37 



cymöst uppbyggda lignoser med ett första racemöst ingrei)[) i utveck- 

 lingen mä Ucimnas Saiuöi/cus i/iora (se S\IAKN : Om de svenska diko- 

 tyledonernas första fc)rstärkningsstadium etc, I, speciell del, p. 62, II, 

 allmän del, p. 30), 6V///.s/<rr-arterna (se SvLVEN, 1. c. I, speciell del, p. 

 207 — 8, II, allmän del, p. 30), Betu/a-arterna (se S\L\lL\, 1. c. I, spe- 

 ciell del, 323—4, II, allmän del, ]). 30), Corylns ainilana (se SvLVKN, 

 1. c, I, speciell del, p. 325, 11, allmän del, p. 30), flere .SV?//.r- arter (se 

 SylvéN, 1. c, I, speciell del, p. 330, II, allmän del, p. 30), lliiius- 

 arterna (se SvLVKN, 1. c. I, speciell del, p. 323, II, allmän del, p. 31) 

 och Coiv)jilIa cnicnis (se SvLVÉN, 1. c. I, speciell del, p. 194, II, all- 

 män del, p. 34), så äfven MbiiniiDii optiliis (se S\i,\KX, 1. c. I, speciell 

 del, p. 6^^, II, allmän del, p. 32) och Syrinf^a vulgaris (se SvLVÉN, 1. c, 

 I, speciell del, p. 122, II, allmän del, p. 32). — I regel skyddas hos 

 lignoserna äfven å den första gängen öfvervintrande ungplantan skott- 

 spetsen af typiska knoppfjäll. Några härutinnan afvikande arter gifvas 

 dock. Så hafva de flesta af mig undersökta års- — andraärsplantor af 

 Sanibiicus 7iigra (jmf. SvL\ÉX, 1. c. I, speciell del, p. 62 — 3, II, allmän 

 del, p. 30) och ofta äfven Rosa' sp. (se S^■LVÉN, 1. c, I, speciell del, p. 

 212 — 13, II, allmän del, p. 30) befunnits sakna af knoppfjäll uppbyggd 

 terminalknopp; skottspetsen har då under \intern sk}-ddats af de ännu 

 skäligen outvecklade, unga örtbladens äfvensom de äldre bladens knopp- 

 likt hopslutande fotdelar. 



Innan vi lämna de arter, som under det första förstärknings- 

 stadiets tidigare år representera en frän den under senare år afvikande 

 öfvervintringstyp, mä med några ord omnämnas den naturliga ung- 

 plantsutvecklingen hos Lhwsyris vulgaris (undersökningsmaterialet in- 

 samladt å Ölands alfvar) och Eupatoriuui cannabinuni . Hos båda dessa 

 arter synes nämligen ungplantan under sin utveckling i naturen visa 

 öfvergång från stjälkbaskomplex till groddknoyjpstam, hos Liuosyris 

 groddknoppstam med ettåriga jordstamled (jmf. NILSSON: Dikotj'la jord- 

 stammar, p. 41, p. 97; för de nämnda arternas ungplantsutveckling har 

 jag förut närmare redogjort, Svlvén: Om de svenska dikotyledonernas 

 första förstärkningsstadium etc. I, speciell del, p. 29 — 31, II, allmän 

 del, p. 40, p. 41). 



Den hos de senast afhandlade båda arterna inträdande förändringen 

 i organisationen för öfvervintringen kunde lika gärna sägas vara en för- 

 ändring rörande sidoskottsutvecklingen eller utvecklingen af föryngrings- 

 skott, och vi äro sålunda redan härmed inne på frågan om förändringar 

 af ifrågavarande art. Redan i Eupatoriuii/ caniiahiiium se \'i en repre- 



