ÖFVERSIKT AF DIKOTYLEDONERNAS FÖRSTÄRKNINGSSTADIER I39 



med tydliga förändrini^ar eller omslag af ifrågavarande art ma da först 

 nämnas de under första aret blott svagt, senare utpragiadt dorsixentralt 

 uppbyggda 7>y/<r?-arterna och Carpiiiits bctulus (jmf. S\ LVÉN : Om tie 

 svenska dikotyledonernas första förstärkningsstadium etc., I, speciell del, 

 p. 169, p. 326, II, allmän del, p. 28). ICtt skarpt utpragiadt omslag i 

 lateraliteten från ren radiäritet till t\-pisk d()rsi\entralitet finna vi hos 

 r'/w/cv-arterna (se SvLVKX, 1. c. I, speciell del, p. 323, II, allmim del, 

 p. 31) och Fagus silvatica (se SvLVÉX, 1. c, 1, sj^eciell del, p. 326 — 7, 

 II, allmän del, p. 33). Hos såväl r'7;////j--arterna som luigiis utbildas det 

 epikot)'la hufvudskottet första året ,rcnt radiärt (och motsattbladigt); 

 från och metl andra året blir så skottbyggnaden typiskt dorsiventral 

 (örtbladen äro nu spiralställda; jmf. i det föregående!) Afven Cory lus 

 ai'cllana har under ungplantstiden att uppvisa omslag från radiär 

 till dorsiventral skottbyggnad; »omslaget från radiäritet till dorsiventralitet 

 är dock ej hos Corylus vare sig till tiden så noga fixeradt eller till gra- 

 den så starkt utpragiadt:' som hos ^ 7;////jr-arterna och bagiis sil^'ütica. 



Slutligen återstår så att behandla de relativt sällsynta arter, h vilka 

 under det första förstärkningsstadiet hafva att uppvisa 

 en från den under senare förstärkningsstadier i ett eller 

 annat a f s e e n d e alltjämt v ä s e n t Ii g e n a f \' i k a n d e u t \- e c k ling. 



Hvad då först förändringar i rotsystemets utveckling beträffar, möta 

 vi här arter med blott under det första förstärkningsstadiet kvarlefvande, 

 i och med hufvudskottets efter fruktsättningen inträdande bortdöende jäm- 

 väl bortdöende hufvudrot. Ett typiskt exempel på en dylik art erbjuder 

 Anthiiscus silvcstiis. De hos denna förekommande, med ambirötter 

 försedda, vid moderväxtens bortdöende isolerade rosettgrenskotten äga 

 dock biologiskt sedt i sina ambirötter en fullständig motsvarighet till 

 hufvudskottets hufvudrot. " Såsom ytterligare exempel må nämnas Aco- 

 nitui)i-?cc\.QX\\7\. (se IRMISCII, Til.: Ueber die Keimung und Knospen- 

 bildung des Aconitum Xapcllus. Zeitschrift für die gesammten Natur- 

 wissenschaften. Herausgeg. von dem naturwissenschaftl. Vereine für 

 Sachsen und Thüringen in Halle. Halle 1854, p. 181 — 93; SvLVÉN, 

 1. c, II, allmän del, p. 70; WARMING : Om Skudbygning etc., p. 44). 



De väsentligaste och mest påfallande förändringarna eller omslagen 

 i ut\-ecklingen trätta dock äf\-en här skottsystemet. \'i finna sålunda här 

 arter, hvilka under ungplantstiden visa ett mot det under senare ar 



^ Sylvém, 1. c, II, allmän del, p. 30. 



* Om utvecklingen hos Anthrisa/s si/restns se Sylvkn : Om de svenska dikotyle- 

 donernas första förstärkningsstadium etc, I, speciell, del, p. 146, II, allmän del, p. 60, 

 vVar.ming, Om Skudbygning etc, p. 102 — 5. 



