DE ÄDLA LÖFTRÄDENS FORNA UTBREDNING I ÖFRE DAI. ARNE l6l 



II. I Ii;i)STR(')M ^ bcskref ICS93 tvä mossar tämligen iirira den forna 

 hasselgränsen, den ena nära Utanniyra pä Sollerön (Dalarne), den andra 

 vid Valla i Färila (Hälsingland), där han funnit fossila hasselnötter i 

 lager, som han anser härstamma frän början af den subboreala tiden, 

 samt i underliggande. Däremot har han ej funnit dem i yngre lager 

 än subboreala.'' 



Dessa 3 f>'ntl, jimite mitt \-id Lokbodarne, visa tydligt och klart, 

 att klimatet ännu under den subboreala })erioden varit sä gynnsamt, 

 att sydliga viixter kunnat vä.xa pä ej särskildt gynnade platser nära 

 gränsen för deras, speciellt hasselns, forna utbredning. Att hasseln 

 upphör just i och med dessa lager, bildade af föga In'drofila samhallen, 

 synes mig vara ett bevis för dessa lagers samtidighet. Förnämligast 

 på denna grund anser jag lag. C i den ofvan bcskrifna Evctsbergs- 

 profilen \ara af subborcal ålder. Kan man genom fortsatta undersök- 

 ningar pä ])latser, belägna i niu'lieten af den forna hasselgränsen, där 

 nötter förekomma tämligen talrikt,' visa, att hasseln funnits pa jjiat-sen 

 \'id tiden för dessa lagers af stubbar, altorf etc. bildning, men u])phöra 

 i och med dessa, har man ju bevisat dessa lagers samtidighet och här- 

 med gif\-it ett nytt, ovederläggligt paleontologiskt, bevis för tillvaron 

 af hufvuddelen af de Hl.VTT-SERNANDER'ska klimatväxlingarna. Ett 

 f()rsök i den riktningen har jag nu velat göra. 



Vi hafva emellertid andra stöd, hämtade från norra Sverige, för 

 tlen åsikt, som jag sökt förfäkta, angående tiden för »den postglaciala 

 klimatförsämringens» intriidande än fynd af ädla leifträd i säkert sub- 

 boreala torflager. 



Vid Åskammen i Själevads socken (Ångermanland) har hasseln 

 kunnat kvarlefva pä norra sidan af ett berg norr om 6^,°, sedan 65 — 

 70 V» af Litorinahöjningen försiggått. GUNNAR ANDERSSON anser som 

 möjligt,^ men det tyckes knappast förefalla honom som om så skett, 

 att nötterna hits\-ämmats från någon gvnnsammare belägen reliktlokal. 



* H. Hhdströ.m, Om hasselns forntida och nutida utbredning i Sverige. Geol. 

 Fören. Förliandl. Bd. 15, pp. 291 — 520. 



^ I Ilasselmvrcn i Los (Hälsingland) fann Gunn'.\r Anderssox (jfr 1. «c. p. 68) 

 hasselnötter i lager, som efter all sannolikhet måste härröra från den kontinentala sub- 

 boreala perioden. EnHgt hans åsikt har hasseln här kunnat växa på mossens yta, men 

 denna skog har sedan dränkts af Sp/ia{^na. Växplatsen »kan knappast sägas ha varit 

 särdeles gynnsam ^ Äfven emedan platsen ligger mer än 450 m. ö. h., är fyndorten 

 at stort intresse. 



■' Där blott enstaka nötter påträfluts, betvder en frånvaro af nötter i »stubblagren» 

 ingenting, så vidt de ej fmnas i vngre lager. 



* G. Andkrssox, 1. c. pp. 12 o. ti', samt 145. 



Bot. shi(/. Iill(ii;yt. F. J\. K/e//iiian. I I 



