OM vk(;etationen pa Vänerns sands tram )i:k 223 



stora sötxattensjöarnas xäldi^a f!}-i;saiKlsoiiirä(lcn mc-d anda till 78 m. 

 höga dyner gjorts till föremål för noggranna studier af Cow i.e.-..' Några 

 dylika flygsandsoniräden ha vårt lands insjöar ej att uppvisa, men vid 

 den största af dem, Vänern, finnas ingalunda obetydliga områden, som 

 kunna sägas utgöra en efterjjiidning i mindre skala af hafvets flygsands- 

 fält och dyner och som ;u'o fullt tillriickligt stora frir att ge åt en del 

 af de växter de bära en egenartad, »psammofil karaktär. 



Efterföljande anteckningar afse endast, att i korthet ge en öfver- 

 siktsbild af den psammofila vegetationens sammansättning och utseende 

 pa \'änerns stränder; en mera detaljerad beskrifning skulle föra län"t 

 utom ramen fcir denna u[:)psats. 



]Je mest betydande flygsandsanhopningarna vid Vänerns stränder 

 äro belägna \id södra ändarna af sj()ns bada största vikar, Kinneviken 

 och Dalbosjon, och hah a alltså troligen för sin uppkomst att tacka 

 nordanstormarna, som i synnerhet höst och \år kunna upjjtlrifva sjöns 

 vågor til! en betydlig höjd. h'.tt annat, mindre flygsandsområde finna 

 vi vid Hjortens fyr på Dalsland .samtett fjärde tämligen obetydligt vid 

 det midt emot pa \'ästgötasidan belägna Främjan. Mindre flygsands- 

 anhopningar finnas dessutom på många andra ställen, men äro för obe- 

 t\-dliga f()r att har kunna tas i betraktande. 



De topografiska förhållandena på de större sandstränderna vid Vänern 

 äro i hufvudsak de samma som å liknande lokaler vid hafskusten. Den 

 långgrunda sjöbottnen öfvergår småningom i den mycket svagt sluttande 

 sandstranden, som vid storm till stor del öfversköljes af vågorna, och 

 som vid högt vattenstånd delvis försättes under vatten. Inåt land öf\-er- 

 går sandstranden tämligen tvärt i mer eller mindre höga sandkullar 

 eller -vallar, dyner, som här sällan nå mer än 7 — 9 meters höjd. 

 Verkliga flyttbara flygsand.sdyner, sådana de förekomma t. ex. på Gotska 

 Sandön och pä Jutland, finnas numera knappast vid Vänern, i det att 

 dynerna i allmänhet äro bundna af vegetation. Af samma orsak finnas 

 ej heller bakom dynerna några t}-piska flygsandsfält såsom \id de of\-an- 



3 km. norr om sjön Holmen. Detta .ir emellertid till största delen af jäniförelsesvis ungt 

 datum, hvar|ämte sanden är mvcket lättrörlig. På grund af dessa omständigheter är 

 dess vegetation • ytterst torftig. De viktigaste fanerogamerna 'é.xo Jitniperiis coiitniunis, 

 Einpet7-iun niirru/zi, Ai^rostis viilg(vis, J uncus filiformis f. pusillus samt Carex pa- 

 nicea. Påtallande är den rikliga förekomsten af mossor, isynnerhet Polytrichum- och 

 Griiinnia ä.ner. Några egentliga psammofila växtformationer svnas ej ännu ha ut- 

 bildat sig. 



' H. C. Co\VL[:s. The ecological relations ot the vegetation on the sand dunes ot 

 lake Michigan. Contrih. honi the Hull Bot. Lab. XIII, Bot. Gazette 27, Chicago 1889. 



