226 C. O. NORÉN 



lätt fara att ryckas med af våg-orna vid starkare stormar. Emellertid 

 uppstår på detta sätt ofta ett grönt bälte bakom dylika strandvallar. 

 Såsom exempel pä växtligheten här meddelas följande växtlista från en 

 lokal å sandstränderna öster om Halleberg : ^ A/isi/ia plaiitago, Agrostis 

 siolonifcra, Carcx vulgaris. Galhon pahistrc. Glyccria fluitans. Juiiais 

 effiisus, Jiiiiciis lamprocarpns. Lcoutodo)i autuiinialc. Lythnoii saluaria. 

 Polygoiiiim aviculair. Rainiiiculus ßai)iiiiula '''rrpUvis, SciipNs acirula/is, 

 ScirpNS palustris. 



På stränder, där vågornas kraft på ett eller annat sätt brytes t. ex. 

 genom en rad utanför liggande skär eller genom ett bälte af vass, och 

 där därför icke ständigt ny sand uppkastas, kunna våta sandfält af be- 

 tydlig utsträckning uppstå. Dessa kunna bära en jämförelsevis rik- 

 haltig vegetation" och bilda då ett slags strandängar jämförbara med 

 Warmings »Sandmarsker .* Som emellertid en skildring af dylika 

 ängars utvecklingshistoria och sammansättning skulle föra alltför långt, 

 vill jag här blott i korthet omnämna några karakteristiska växter. 

 Bland de första invandrarne på sådana våta eller tidvis under vatten 

 stående sandmarker kunna Sciipus palustris och Scirpus acicularis 

 anses som de viktigaste. Ofta ses stora fält där de, i synnerhet den 

 förstnämnda, utgöra den dominerande, snart sagdt enda, växtligheten. 

 Deras ej synnerligen långa, i allmänhet snörräta utlöpare, från hvilka 

 ofvanjord.sskotten i rader uppskjuta, genomdraga sanden i alla riktnin- 

 gar och binda den fastare samman. På rötter af exemplar, som vuxit 

 i mycket våt sand eller i vatten, har jag observerat egendomliga, tätt 

 ställda 2 — 3 mm. långa, klubblika rotgrenar. De ge närmast intr}-ck af 

 att vara mykorrhizabildningar, men tyckas endast innehålla massor af 

 stärkelse; de synas alltså vara ett slags egendomliga upplagsrötter. 

 Andra för mycket våt sandmark karakteristiska växter äro Juiicus al- 

 pinus, Juiicus dufoiiius ofta med nedliggande rotslående strån, Linio- 

 sclla aquatica, Litorclla lacustris, som ibland, såsom på Hallebergs 

 sandstränder, bildar stora bestånd. Lobelia dortii/auj/a. Polygouuiii 

 aiuphibiuin. oftast starkt rödfärgad, Ranuuculiis paiiiinula ''-'rcptaus med 

 fotslånga, rotslående ofvanjordsutlöpare och Subularia aquatica. 



Pä något torrare och fastare sand uppträda åtskilliga andra xäxtcr. 

 Tvenne af de egendomligaste och mest karakteristiska bland dem äro 



' Nomenklaturen efter Xi^umax, Sveriges Flora. 



'■' |lr. Wakmixc;, De psanimoph. Form. i Danmark, p. 200. 



■' Dansk Fhintev.vkst, 1, p. 160. 



