10 H. KALDHOL. [1911 



lignende tankegang, men har måttel opgi den, idel dette ikke 

 kan forholde sig riglig, som allerede er Iremslillet i > Glacial- 

 geolog, iagl. fra Søndniør Voldialerel pa Hareide og del høil- 

 liggende yoldialer i Nordfjord ma svare til det yngre yoldialer 

 på østlandet, påvist av Øyen i Mjøsmorænen. 



I Xordl^jord har jeg påvist iXordfjords kvarlieravleiringer^j, 

 al man der har et ældre yoldialer, som stammer fra ca. 50 % av 

 sænkningen; mens det høitliggende yoldialer er betydelig yngre, 

 likeledes at man der har hat en mellemliggende mildere lid med 

 en efterfølgende fremrykning av isranden, til der i Eidsfjorden 

 kun manglede 5 — (i kilometer på, at den nådde ratidens grænse. 

 Under denne sidste fremrykning ma der ha hersket el arktisk 

 klimat, omtrent som på Spitsl)ergen i voie dage. Havet har i 

 Xordfjord pa denne tid været opfyldt av drivis. 



Efter min mening må b 1 o k k e n e s t r a n s p o r t her på 

 G j e r m u n d n e s efter al sandsynlighed stamme 

 fra dette tidsrum (epiglaciale tid), hvis man ikke vil ty 

 til den forklaring, al de er nlvaskede av morænen; men dertil 

 finder jeg ingen grund. - 



Det synes ihvertfald litel rimelig, at blokkene skulde ha været 

 Iransportert hit før den sidste istid; thi de marine avleiringers 

 mæglighel over morænen er så ringe, al man vanskelig kan tænke 

 sig, at der ikke skulde ha været avleirel større lag både under 

 interglacialliden og under den senglaciale tid. Endvidere skulde 

 man vente, al der skulde vises merker efter det lange mellem- 

 liggende tidsrum, enten ved erosion i de tidligere avleirede lag, 

 eller rester av humuslag etc. Men intet sees, som kan tyde på, 

 at avleiringerne ikke er kontinuerlige. Det synes også rime- 

 lig, at pa den tid bræen fyldte den norske rende, ma bræen her 

 ha lagt sa langt ut, al fjorden ma ha været fyldl av is et godt 

 stykke forbi Gjermundnes. Trolig har her under dette tidsrum 

 neppe været isfrit land, når undtakes de alier ytterste øer. 

 Anderledes under del epiglaciale tidsrum. Da har fjorden an- 

 takelig på del næ'rmeste vædret isfri til bunden av Romsdalsfjor- 

 den, så det kun har været en relativ mindre mængde drivis, som 

 skulde ut tjorden. I pålandsvind vilde del derfor være god an- 

 ledning for drivis, som kom søndenfra, al trænge ind gjennem 

 den brede åpne tjord her. 



' Under trytviiing i Bergens museums årbog. 



- Efterat ovenstående var indleveret til trj kning, liar jeg av si<()lens 

 bestyrer fået rede på. at under den nye Iadel)ygnings opføretse, blev 

 morænen gjennembrutt ved gravning av gjødsellvja^tdcrcn. Morænen viste 

 sig lier -200 meter længere nord, kun at være omkring 1 — 1^/2 meter 

 mægtig. Under var laget materialie, fui sand utcn større stene. Det 

 må derfor nu ansees for godtgjort, at morænen lier stammer fra den 

 senglaciale tids senere del. 



