26 <> NOlUXiAAKI). [liU 1 



Smilliiui {xilldsidiut Moi.i. 

 Escluird (Lcpidlid) hipposiis Smiii' 

 ('.i'llcpord norihjddnCi Ki.rc.i;. 



Iliikcllc ;i\ disse arier har iilbicdelsc i aiUlisUc larNaiul, saa 

 som Slonidlopord didsloporidcs, Diaslopora ohclid \ar. drclH(t, 

 Mcuipcd i'loiu/dld. liiupild hdnnsivorthi, Mcnihrdiiipord hclcrospi- 

 nosd. Schizoporclld crucnld. Ksclutra hipposus oi^ (A-llcporft nord- 

 (/(Ktrdi. Al disse Ibrekoininer \e(l Nore noidiige Uysl(>r er saa 

 iecies ikke saa overraskende, h'oiekoinslen av Siuillind pdlldsictud 

 paa sydkyslen er heller ikke paalaldeiide, da arien er niegel 

 Iltbredt ved kysterne av vSloil)rilannien. Binjnld pliunosd lindes 

 i danske farvand og dens optræden i Fanefjorden straks syd for 

 l^ergen kan saaledes ikke sies al være urimelig. Del er endog 

 grunde som taler for, at eii Middelhavsform som HiupiUt ucriliiia. 

 Lin., optrær ved Norges syd- eller vestkyst, da den forekom i 

 materiale, som blev mig sendt fra zootomisk institut i Kristiania 

 ved dr. Kiustink Bonnevif. Og dette materiale var angivelig 

 tal enten i Kristianiafjorden eller ])aa sydkysten. 



Der er elpar typiske arter av l)ryozoer, som ikke l'oiekommer 

 paa Norges sydvestlige kysl, men derimol er tat paa sydkyslen, 

 nemlig Gemcllaria loricata og Fliistrd securifrons. Den førstnævnte 

 angies at være tat av den tyske Pommeraniaekspedition i ISTl \ 

 hvilket slet ikke er urimelig, da arten ifølge Smitt og Lkvinskn 

 oi)lrær ved Sveriges vestkysl. Den er ogsaa temmelig almindelig 

 i Xordsjøen, men paa Norges sydvestkyst er den ikke j)aavisl. 

 Paa en lignende maale forholder del sig med Fliistra scciirifrons. 

 som forekom fra Risør og Lillesand blandt det materiale, jeg 

 har hat til bestemmelse. Paa Norges vestkyst er imidlertid og 

 saa for denne arts vedkommende nti)redelsen avbrutt, først ved 

 Lofoten l)egyn(ier den atter at ()i)lræ. Tiltrods for at begge arter 

 (indes i Nordsjøen kan man vistnok med grund i deres fore 

 komsl paa Norges sydkyst betegne dem som relikter. 



Dr. A. C. Johansen 2 fremholder, at i definitionen av ordel 

 relikl l)or der indgaa den bestemmelse, at den individgruppe 

 eller det fragment av en fauna eller llora, man betragter, maa 

 være bleven isoleret ved forandringer i klimalet eller ved andre 

 forandringer i naturforholdene. For al en art skal kunne be- 

 tegnes som relikt paa et givet sted, maa den være bleven av- 

 skaaret fra forbindelse med artens store sammenhængende 

 udbredelsesomraade, eller dog med el av artens større udbredel 

 sesomiaader. (vhaneerne for en ny ind\andring av arten li! del 

 sled, hvor relikten lindes, maa være borlfaldne eller i hveil fald 



' Die auf der Fahrl luieh Arendal gesamnu-lleii Tiere, Hryozoa, p. 14!i. 

 - Om tM'Ugen av beteifnelsen relikt i naturhistorien. Meddelelser fra 

 Dansk geol. Forening nr. 14, p. l.")7. Kjobenhavn, l!t()N. 



