2 s 



K. UVCill. 



11>1 



h i,H. 



c. Slibe si en for slcnsai^ci-, eii ;ill;ing, 

 Ihulaglig iiillcslt'n, l;'> nii. hmg, indtil •J,:. c-in. 

 lyk, er mi nogel iilklovel i bredden. Den 

 ene bi'edside er i*lal nl'slidl med en noget ind 

 biiel linde i)7.')4'. 



d. En mindre lulieslen, som har en 

 glnlslidl Had side og ogsaa paa en anden er 

 noget afslidt. Hertil kommer et par andre 

 stene, den ene af hvid kvarts, som kan vaM'e 

 brugt som slødslene uden dog at ha\e sikre 

 merker dei'efler DTo.") . 



e. iui mindre sanding dy reben, som 

 endnu ikke er bestend ii)7o(i). 



r. Kn samling sk ja* I . 



Disse lund er fremkomne \ed en af eand. 

 mag. Th. Petersen ledet, fortsat undersøgelse 

 af den bo|)lads ])aa H ammers volden, hvis østlige del i IDld 

 blev undersøgt af konservator O. Xordgaard og samlingens 

 bestyrer. For resultatet af denne første undersøgelse er der gjort 

 rede i Thj. \'SS. 1910, (i, s. -J-i 11". Der fandtes ved den en masse 

 skjæl og enkelte meget forvitrede stykker ben, men ikke en 

 eneste levning af noget bearbeidet redskab. Del er paa anf. st. 

 udtalt, al der antagelig var ligesaamegel igjen af affaldsdyngen 

 som det i 1910 undersøgte, og al der var tegn til, at l)erget 

 hengere \est havde dannet en heller. Bt'gge formodninger 

 bekræftedes ved den i sidste aar fortsatte undersøgelse. Hr. 

 Petersen, som mulig senere kommer til at give en mere indgaa 

 ende redegjorelse for denne, har foreløbig givet følgende med- 

 delelse om sine iagttagelser: 



l'ndersøgelsen af bopladsen fortsattes i vestlig retning langs 

 bergvæggen indtil ea. (i m. fra del sted, hvor der blev standset 

 ifjor. Man befandt sig her aabenbart i bopladsens periferi, idel 

 kulturlaget her blev ganske tyndt og tildels forsvindende. Store, 

 nedfaldne stene vanskeliggjorde ogsaa videre udgravning. lait 

 undersøgtes ca. 24 m.- Dyngens karakter var af samme art 

 som tidligere beskrevet. Massen var opfyldt af svære stenblokke, 

 hvoraf enkelte maatle mineres bort, saml en uslyrtelig ma'ugde 

 skiferlliser. Imellem blokkene mørk kulturjord, opfyldt af mas 

 ser af skjæl, adskillig kul, aske og braMidte stene og hist og her, 

 navnlig i den nedie del, enkelte ben. Kullurlagets maximal 

 høide var 90 cm. Det aftog jevnt nedover mod syd i retning 

 fra bergvæggen indtil ea. '^ m. fra denne, hvor det syntes al 

 høre op. Største høide naaedes ca. l,:i m. fia bergvæggen. Saa 

 aftog det igjen in(lo\er mod denne, o — o m. fra det sled, Inor 

 dvv standsedes ifjor, dannede bergel en tydelig hellei-. Hvor 



