Hogy a követelményeknek minden irányban 

 megfelelhessünk, kénytelenek voltunk az egész 

 anyagot két részre osztani. 



Az első rész megfigyelőink névsorát hozza 

 betűrendben. Minden megfigyelőnél adva van a 

 megfigyelési terület föld fekvése ; az esetleg fon- 

 tos topo- és hydrographiai mondanivalók; a 

 megfigyelések beküldésének napja; s végül az 

 általa észlelt madárfajok jegyzéke, még pedig 

 a napi beérkezés egymás utánjában. 



Már ekként is tanulságossá iparkodtunk lenni 

 abban az irányban, hogy a beérkezési viszony 

 az egyes fajoknál minden állomáson azonos 

 marad-e ? 



A második rész az első részben foglalt nyers 

 anyag feldolgozását foglalja magában, még 

 pedig az intézet — illetve aiuiak vezetője 

 Herman Ottó — által megállapított kritikai 

 módszer szerint. Közelebbi megjegyzéseinket 

 errre nézve a II. rész előszavában közöljük. 



Beméljük, hogy t. megfigyelőink érdekeit 

 eljárásunkkal minden irányban sikerült meg- 

 óvnunk, s nem fogiák az intézetnek rósz néven 

 venni, hogy kényszerítő körülmények hatása 

 alatt a teljes szövegű közzétételtől el kellett 

 tekinteni. Egy pillantás az anyag — illetve czik- 

 künk — terjedelmére mindenkit meggyőz, hogy 

 más eljárás az Aquila összes rendelkezésre álló 

 rovatait betöltötte volna oly mérvben, hogy 

 abból minden más irányú czikk teljesen ki- 

 szorul. 



S most még csak egy megjegyzést tájékozta- 

 tóul. Hogy a czikk terjedelmét ezzel is csök- 

 kentsük, a további szövegnél — a hol lehet- 

 séges volt — lemondtunk a párhuzamos nyoma- 

 tásról, hanem a német szöveg mindenütt köz- 

 vetlen a magyar szöveg alatt olvasható, úgy a 

 mint az már Madarász dr. czikkénél is alkal- 

 mazva volt (Aquila. I. (3—4) füz. 1894.) 



S mielőtt még közleményünk első részére át- 

 térnénk, nem mulaszthatjuk el azalkalmat, hogy 

 megfigyelőinknek s mindazoknak, kik bennünket 

 munkánkban támogatni szívesek voltak, most, 

 mikor munkálataikat s azok eredményeit közre- 

 bocsátani szerencsénk van, nyilvánosan köszö- 

 netet ne mondjunk, egyúttal kérve őket, hogy 

 szives támogatásukat tőlünk a jövőben se von- 

 ják meg. 



Um einer {eben Anforderung ju entfpreájen, 

 falién mir une genötíjtgt unfer 2Hateriaíe in jroei 

 Steile ju Reiten. 



3m I. ffjjrilc çiebcn mir bac. alpbabetifdie Ber= 

 seidiuifs unferer Beobachter. Sei einem 3eben ftnb 

 angegeben : bie geogr. Sage beâ Beobaá)tung§ortea ; 

 bie rotdjttgeren topo= unb frabrogrcrpI)ifcl)en Bemer= 

 Eungen ; ber Sermin ber ©tnfenbung ber Beo6ad}= 

 tungen ; unb enblid) baê S3ergetc§nt^ ber beobachteten 

 BogetArten, unb ,uuar in ber îEageêfolge ber %n- 

 f'iinft. 2Bir wollen fdion bieburd) erjidjttid) maiién, 

 ob òaz Aníunft§=Berí)a[tnif5 auf allen (Stationen 

 basfetbe bleibt? 



©er IL ®bcü enthält bie eigentliche Bearbeitung 

 beò rohen -ïJîaterialeô beê erften ©beüeő, unb jroar, 

 nad) ber s Dïetl)0be unferes gnfiituteô, roeldje non 

 feinem Chef, Dito ígerman feftgeftellt rourbe, Sßir 

 nennen btefe 9Jfetl)obe : eine fritifdie Bearbek 

 tung. Scafjere Bemerïungen bieoben'tglid) ftebe im 

 Bornierte beò IL îbeiles. 



SBir hoffen, bajj es uno gelungen ifi, bie 3"= 

 tereffen unferer Beobachter in jeber £infid)t §n 

 wahren, unb bafj fie e§ bem 3"ftitute nidjt übel 

 nelimen werben, bafj mir unter bem 3maitge unüber= 

 wtnbltdier Sdimierigfeiteu [tebeub, con ber roört= 

 tidjeit SBiebergabe ihrer Sericite abfeben mußten. 

 Gin Blicf auf ben Umfang beâ SDÎateriaieê — refp. 

 beê ArtiïeÎS — überzeugt einen 3<iben, baê ein an= 

 beres Berfabreit fctmmtltd)e jur Verfügung ftel)en= 

 ben Êolumneu ber aquila in Anfprud) nimmt, fo 

 bafj «Hí übrigen Arbeiten oerbrängt mürben. 



Unb nun, nur nodi eine einzige Bemerfung beljufö 

 Orientierung, ©amit mir ben Umfang unfereö Ar= 

 tifclö aud) baburd) einfdiränf'eu, haben mir — mo 

 es möglid) mar — uon bem parallelen SDrucï abge= 

 felien, unb ben beutfd)en Xejçt fogleid) nad) bem 

 ungarifdjen folgen [äffen, älinlid), mie bieê bei ber 

 StrBcit ®r. 3Jtabarafj'ë (in Aquila I. 1894. 

 3 — 4. ß.) einmal fd)on angemenbet mürbe. 



©Ije mir auf ben I. ïbeil unferes Artiíeíe über= 

 geben, főimen mir bie ©etegenljett uidjt unbenüfet 

 [äffen, fomoljl unferen Beobachtern, ale aud) allen 

 denjenigen, bie uno in unferer Arbeit unterftüfet 

 fjaben, je£t, mo mir bie SRefuítate ihrer Bemüi)un= 

 gen ber Deffentlidjïeit ju übergeben bie ©l;re haben, 

 and) liter öffentltct) unferen ©auf abzuflauen, oer= 

 Intnbeu mit ber Bitte, une, refp. unfere Beftrebun= 

 gen aud) in ber ,3u£unft gütigft uuterftü|en ju 

 mollen. 



