1 



lök, mint íi hatóságok, valamint a hazai tudo- 

 mányos intézetek, szóval az összes illetékesek 

 részéről találkozott, lehetővé tette, hogy az egész 

 megfigyelő aparatus már az 189:i. év őszén szer- 

 vezve : munkakészen állott, s megfigyeléseit az 

 1894. év tavaszán meg is kezdhette. A mint 

 látni fogjuk : a kezdethez mérve elég szép ered- 

 ménnyel. 



A megfigyelések megkezdésére nézve csak a 

 maijij. erdó'hatóságok képeznek kivételt, melyek 

 az intézet részéről csakis az 1894. évben kapván 

 felszólítást, megfigyeléseiket már csak 1894. év 

 őszén kezdhették meg. 



Nagy gondot okozott az intézetnek a meg- 

 figyelések közrebocsátásának formája. Számol- 

 nunk kellett sok-sok körülménynyel. Anyagi 

 eszközeink, melyek egyelőre az Aquilának 

 csak szerény terjedelmet biztosítanak, mérsék- 

 letet parancsoltak. Világos volt előttünk, hogy 

 az egyes megfigyelők jelentéseit — maguk egé- 

 szében — térszüke miatt nem közölhetjük. Nem 

 közölhettük már csak egyöntetűség hiánya miatt 

 sem;* ahány megfigyelő, úgyszólván annyi a 

 választott forma. Egyik dátum szerint, a másik 

 a betű rendben, a harmadik systemathikai sor- 

 rendben csoportosítja anyagát, melyek e szerint 

 teljes egészükben közölve, igen nagy helyet fog- 

 laltak volna el a nélkül, hogy egyúttal egy át- 

 tekinthető egészet is képeztek volna. 



A mi pedig a feldolgozást illeti, annak eddig 

 szokásos formájától, mely inkább csak egy nyers 

 adathalmazt nyújt, s mely évrőlévre szaporodva, 

 utóbb már tömegénél fogva sem tekinthető át, 

 sem pedig kellőképen nem ellenőrizhető (már 

 csak azért sem, mert az egyes régibb évek s 

 azoknak esetleges jellemző jelenségei idővel 

 feledésbe mennek) — a feldolgozásnak ezen 

 formájától az intézet elvből el akart térni. 



De másrészt meg kellett óvnunk az egyes 

 megfigyelők szerzői tulajdonjogát is, nehogy 

 fáradságuk és szorgalmuk eredménye szemé- 

 lyükre nézve nyomtalanul enyészszen el, s az 

 intézet oly színben tűnjék fel, mintha mások 

 fáradságos munkája alapján az illetők munkájá- 

 nak feltüntetése nélkül kívánna magának név- 

 telen anyaggyüjtőket teremteni. 



* Erre nézve igen kéljük t. megfigyelőinket, szíves- 

 kedjenek felhívásunkat b. figyelmükre méltatni! Lásd 

 ezen füzet végén a 81. lapon. 



hatte man bonniad) tun' bem Ànihjabrc boo Sfaíjree 

 1894 gar nicht acuten faunon, ^ene öereitroilligfeií 

 aber, roclcbe Sont ^nftitute feitenê Por Beobachter, 

 fouiie bor Beworben unti bor naterlánbiicben miiîen 

 f cfjaf tlidjen íynftitute, mit einem ÜBorte: feitenê attor 

 ßotnpetenten entgegengebracht tourbe, machton eo 

 maid ich, oaf; bor gan^e Beobad)tunge=2lpparat im 

 Certifie be§ 3af tee 1 893fdjon organtfirt unbiHrbeito 

 hereit ba ftanb, unb feine Beobacíjtungeu im Àriib 

 jnhre (1 891) and) mirflid) begann. Unb jroar — bio 

 ©djtmertgïeiten etnea {eben 3lnfangeê in Betraájt 

 gejogen — mit cinem nicht ju unterfd)ä$enben 

 9îefn(tate. 



Betreffe boo Beginnens bor Beobachtungen 

 machon hloo bie fonia,!, ungarifdjen Àorït 

 foliar bon cine "Jlnoiiabnie, melche unicrerfeito erft 

 im Satyre 1894 aufgeforbert, ihre Beobachtungen 

 erft im igerbfte (1894) haben beginnen tonnen. 



SSieï jîadibcnfen uornrfachto une bie ridjtige 

 Àorm einer publication bor eingelaufenen Beobadj« 

 tungen. SBir habon mit fohr oielen Umftänben ut 

 rechnen gehabt, llnfcrc materiellen Hilfsquellen uer= 

 roiefen uno auf ein Qüxuäfyalten, btefe licheni beute 

 nur eine fohr hofeheibene Bogenftärie bor: 31 qui la. 

 SBir faljon oo fofort ein, bafi eine roörtlidje SSibers 

 gäbe bor eingelaufenen Berichte bor einzelnen Be= 

 obaäjter unmöglich iff. ©ebon bie nerfdjiobono Àorm 

 bor Beriete erlaubte bieo nicht," unb inelchc bcm= 

 nnef) roörtlid) roiebergegeben, oineotheilo einen ut 

 großen Kaum boaiijprndjt flatten, nubcrcnthciló 

 bach fein flareo, leicht fafslieteo, ciiilicitlichcö Bilb 

 gegeben fjätten. 



SBas nun bie «Bearbeitung» anbelangt, meicht 

 biefelbe »on bor biober üblichen Àorm ab, bie meijt 

 nur eine fortierte ©aten=3Jiaffe barfteHt, îoolche non 

 Àahr ui ;Àahr t»ad)fenb, am (Snbe fchon bitrd) ifjve 

 eigene 3Jiaffe oermirrenb ioirft,mit biefer Àorm molltc 

 unjer Anftitnt prinzipiell gänjlidj brechen. £*ic£)aten= 

 3Jiaffe jener 9Jietl)oben ift nicht mir fchnior iiberfic6> 

 lid), fonbern auch gänjlidfj uneontrottierbar, ba bie 

 älteren Safjrgänge unb ihre charafteriftifchen (ir 

 Meinungen mit bor $eit gänjlWfj oergeffen werben ! 



3lnbererfeit§ mufjten mir aber bao Sintomi 9îed)t 

 miferer Beobachtet eheufaffo roabren, bamit bao 

 9tofultat ihrco Alcinoo nub ihrer Bemühungen für 

 ihre Sßerfon nicht uerloron geíje! linier iynftitui 

 niolite nicht in ben BerbacbJ foinmon, alo molle eS 

 fid) hloo auf nainenlofe £ateit = <3ammler 

 ftü|en. 



* Steábejüglid) fietje unfere «Sitte » an unfere iß. X. 

 S8eol)nd}ter, am ©nbe biefeë §eftes, p. 81. 



