90 



csatatéren éri az embert, mely igen sokszor az 

 erőszakot szolgálva, czéltalan áldozat. — Here- 

 pei Káboly, a nagy-enyedi collegium tanára s 

 Fenichel oktatója, az ülésről való elmaradását 

 igen szép levélben mentette ki, melyet a szónok 

 felolvasott. Végül vigasztalólag szólott az el- 

 hunyt családjához, s az elismerés emelkedett 

 hangján Csató János-Iioz, mint annak jótevőjé- 

 hez. Ezután dr. Madarász tartott Fenichel ornith. 

 eredményeiről igen tanulságos előadást. — Az 

 előadás befejeztével felállott Csató János, s 

 az előkelő hallgató közönség feszült figyelme 

 között jelentette ki, hogy mennyire felemelő s 

 megnyugtató az a tudat, hogy a magyar tudo- 

 mányosság olyan színvonalra jutott, a melyen 

 a hazai kutatónak becsületes törekvése már 

 ilyen formában találja meg a megérdemelt el- 

 ismerést, s a hol életének munkája, eredmé- 

 nye a valódi tudomány szolgálatára fordítta- 

 tik. Rendkívül fontosnak tartja, hogy a kutatók 

 fáradságuk gyümölcsét a hazának szentelve, ki- 

 próbált nemzeti intézeteinknek juttassák, s ez- 

 által emeljék ezen intézetek kulturális jelentő- 

 ségét. megragadja ezen ünnepélyes alkalmat 

 arra, hogy — családja nem levén — élete egyet- 

 len örömét és büszkeségét: omithologiai gyűj- 

 teményét (ca. SCKX) db.), herbáriumát (mintegy 

 60,000 db.), s családi könyvtárát, ■ — teiiát sok 

 évi munkássága összes eredményeit, — halála 

 esetére a magy. nemz. Múzeumnak felajánlja. 



Szavainak hatása leírhatatlan volt. Szalay 

 Imre, muz. igazgató, meleg szavakban köszönte 

 meg s fogadta el a vezetésére bizott intézet ne- 

 vében ezen valóban hazafias ajánlatot. Szily 

 Kálmán pedig, mint a kir. magy. term. tud. 

 Társulat elnöke, azon kijelentést tette, hogy a 

 Társulatot — e szerény intézményt — ■ méltó 

 büszkeség fogja el, hogy annak nagyrabecsült 

 tiszteleti tagja, éppen a Társulat ülését szemelte 

 ki egy ilyen nemes és hazafias tett kivitelére. 



Ezen adomány értéke felől itt csak annyit 

 jegyzünk meg, hogy az ornith. gyűjtemény, 

 mely szakkörökben általánosan ismeretes, Er- 

 dély ornisára nézve klasszikus s valóságos : 

 <i locus credibilis» ; a herbarium pedig az euró- 

 pai flórának mintegy 2 /s-át tartalmazza, az er- 

 délyi havasi flóra szempontjából pedig páratlan; 

 a könyvtár a szakirodalmon kívül kézirati kin- 

 cseket is rejt. 



A M. 0. K. is méltó büszkeséggel tekint tisz- 

 teleti tagjára. 



ber oft im Sienfte ber ©eroaít bargebradjt, jtoeáfoe 

 bleibt, ^rofeffor (Sari fècrepei beò Gollegiuins ,ui 

 9ìa(U)=G"ui)cb, Seiner genidjet'ë, entfd&ulbtgte fein 

 fernbleiben in einem rounberbar fdjönen SBriefe, 

 roeldjen $eftrebner oerlaê. Sdjíiefslid) roenbete er 

 fid) rröftenb an bie gamilie unb mit erbebenben 

 Sßorten ber Stnerfenmmg an Sobauu non (iőa tó 

 ben 2Soí)(tf)ater beo £al)tugefd)ieticnen. Sann hjelt 

 SDr. v. 3)labaráf3 ben l) öd) ft inftnictiueu Vortrag 

 über bie oriiitljologifdjen ©rgebnifje ber <yorfd)un-- 

 gen gentdjel'ê. 9íad) beenbeten Vortrag, erljob fidi 

 Coljaim non Gèató unb führte unter gekannter 

 Sluftnerffamíeií beò glänjenben StubitoriumS aus : 

 eë fei für ü)n erljcbcnb unb fjödjft berubigeub $u 

 erfahren, bafi Ungarns roiffenfdjaftlidfies Seben ju 

 einer £>öbe gebieten ift, tuo baê reblidje Söeftreben 

 bea uatcrläubifdien §orfd)erö 2tnerfennung, ba§ 

 Síefuítat feiner Lebensarbeit ju ©unften ber3Btffen= 

 fdjaft SBerroenbung finbet. ©s fei oon l)öd)fter 2Btd)s 

 tigfett, baft bie ^forfäjer bie erudite tljres 35eftre= 

 benő ben erprobten nationalen íjnftituten juroenben 

 mögen, um bie culturelle SBirfung biefer Snftitute 

 311 erböljen. ©r ergreife fjieinit biefe feierliche ©ele= 

 génijeit um ausjufpredjen, baji er, bem bas ©d)iá= 

 fal eine gamilie oerfagte, bie etnjige $reube unb 

 ben ganzen Stoíj feines ßebena : feine ornitl)olo= 

 gifd)e ©ammíung — etwa 3000 ©rempíare — fein 

 Herbarium — etroa 60,000 ©remptare — unb feine 

 £çaniilien:23ibUotl)er, alfo bie $rud)t etneo merjig= 

 jdbrigen ©trebens, bem ungarifdjen National 3)li\- 

 feum permane. 



Sie SBiriung biefer Sßorte mar eine unbefd)reib= 

 lidje. 3Jiufeum=;SMrector oon ©3a lau erbob fid; 

 nun um biefe grofse i£ljat eines íoaljren Patrioten 

 3U roürbigen unb im 9ìameu ber 3lnftalt S)ani 31t 

 fagen ; Goloman non ©3Ü1; ergriff in feiner ©igen? 

 fdjaft alò Spräfibent ber fön. ung. 9iatnriuiffeii- 

 f diaf ttid)en ©efeflfdjaft baô SBort um íjeroorgu^eben, 

 mie ftoÍ3 bie befd)eibene ©efeűfdjaft fein ïann, bap 

 ifjr oerefjrtes ©brenmitglieb eine Simung berfelben 

 auserforen íjat, um bie ebíe Xí>at 311 ooűfüljren. 



Ueber ben 2ßertf; biefer Stiftung fei bier nur fo 

 üiel bemerft, baf3 bie ornitl)ologifd)e Sammlung, in 

 gadjfreifeu roeit unb breit betannt, für ben fieben= 

 bürgifdjeu Sanbestbeil claffifd), ein förmliibcr 

 «locus credibilis» ift; bafj bas ^ebariuiu etioa 

 jroei ©rittfjeile ber 9lrten ber Flora europea um= 

 fafjt unb binftd)tlid) ber alpinen glora ©iebenbür= 

 gene geioif; einzig bafteht; enblid) bie Sibíiotíjef 

 aufjer ber $ad)lüeratur and; banbfdjriftlidje ©djii(je 

 birgt. Sie Ung. Orniti), ©entrale ift ftoÍ3 auf ihr 

 roaeferes ©íjrenmitglieb. 



