loo 



a hajón, a melyen ő parancsol, mindenkor szí- 

 vesen Iáiul! vendég ! ! 



Én tiltakozva mondtam, hogy hiszen én itt 

 merőben idegen vagyok, magyar vagyok ; sem 

 az országban, sem hajóin semmi külön igényem 

 nem lehet ; mire a kapitány azt felelte, hogy a 

 magyart még szívesebben látja, mert sokban 

 egyezik a norvéggel. Megköszöntem ezt a való- 

 ban meglepő föllépést , igazán meg voltam 

 hatva. 



Ekkor hozzám jött egy siléziai úr s azt kér- 

 dezte tőlem, nem én írtam-e a magyar halászat 

 könyvét ? (nevemet leolvasta vázlatkönyvem- 

 ről). Azt mondtam : igen, én. Lekapta a ka- 

 lapját, rázta a kezemet, szerencséről, boldog- 

 ságról beszélt s hogy ő ismeri a könyvet a lip- 

 csei illusztrált lapból ; ez mind, akár a 

 futótűz terjedett; egy másik úr előállott s el- 

 mondta , hogy ismeri képviselői működésemet, 

 körülfogtak csakhogy agyon nem nyomtak. . . . 



E közben a hajó szépség tekintetében leál- 

 dozó vidéken haladt, éjszakon folyton a Jeges- 

 tenger ködpadja kisérte. 



Egészen keletre tértünk. Az omlásokon csak itt- 

 ott mutatkozik még halavány zöld lehellet, merő 

 dűlő hegy, hosszan elnyúló, repedezett óriási 

 kőpart, melyet a folyton háborgó, sötétszinű 

 tenger hulláma ostromol, a hullámok fölött az 

 Alca torda röpült és könnyed szárnycsapással 

 lengett egy-egy heringsirály, mint a Svaertholt- 

 klubben köszöntése. 



A Porsangerfjord előtt elhaladva, messze ki- 

 szökött a tengerbe a madárhegy — feketén, sem- 

 mit sem mutatva — akár a mi Gellérthegyünk 

 messziről látva. Igen , mert madaras oldala, 

 vagyis homloka merően az éjszaki világtáj felé 

 esik, a Jegestengerre néz. 



De a mint keletről közeledtünk, hogy a hegy 

 homlokát élben láthattuk, e homlokról mintha 

 nagypelyhű hóförgeteg kavargott volna elé — 

 hófehér pontok rajzása volt ez. 



A homlok egy roppant szakadék, meztelen, 

 vizszines palarétegei ezernyi ezer párkányt 

 alkotnak s milliónyi madár ül e párkányzat 

 rengetegén, mint a zsinórra fűzött gyöngy. Ekkor 

 dördült el a hajó négy kölyök-ágyúja, a hajó 

 ellenőre rakétákat röpített a szakadékba — legott 



feinem ©djiffe immer cin njilífomnte= 

 a c v M a ft fei! 



^sd) proteftierte unb fagte id) tun bod) ein 

 Àventber, ein Ungar, unb fo barf id) mot)! roeber 

 im Vaube, nod) auf bein Sdjtffe befonbereílnfpvüdie 

 erhoben : Der Kapitän erroieberte, bafj ihm befonbevo 

 Der Ungar lieb fei ; ba biefer mit bem Jiorroeger 

 üieíe gemeinfame 3üge befint. 



3d) bautte für biefes roirflid) überrafd)enDe Stufs 

 treten; es ging mir feljr nalje. 



SJlun tarn ein fdilefifdier fèerr 311 mir unb fragte 

 mid), ob id) baô Sud) über bie ungarifdje gtfdjeret 

 gefduieben Ijabe'.' (meinen 9camen Ia§ er non meinem 

 ©fi^enbud)). 3d) bejahte e§. Ta rifï er ben .out 

 00m Kopfe, fdiüttelte mir bie ioanò, rebete con 

 < s > Ixìcf unb Àreube unb baf) er bao Sud) ano ber 

 «Seipjiger SCtuftrierten ßeitungn tenue; bao 3(tteô 

 uerbreitete fid) mie Reitet unb ein anberer fëerr 

 ftellte fid) nor unb erzählte, bafì er mein Sßirfen als 

 Wcicbotagabgeorbneter fenne — id) unirDe umjins 

 gelt, beiualje erbriieft .... 



S)aö ©djiff fui)r inbeffen an ftetê unanfel)itlid)e= 

 reu, uunurtlidtereit ©eftaben bal)in, non üRorben 

 ber unuenuanbt non ber nrftifdjen íccbclbanf be= 

 gleitet. 



2Bir maiibten une gaitj und; Often. 



Tie Serge zeigen nur bie unb ba einen blafj; 

 grünen fèaud), lauter .ierfallenbe Serge, ein riefigeo, 

 roeitgeftreefteö, riffigeê gelfengeftabe, einig oon ben 

 tofenben, bunfelfarbigen ^Bellen beo 9)ícerco be= 

 ftünnt — über bie SBeltentamme fdiof? bie Alca 

 torda babin unb einige £eringemö»en fdpitebten 

 mit leisten #lügelfd)tägen in ben Stiften : ein ©ruf; 

 non ©onerljoltflubben. 



Sor bem Sorfangerf jorb DahinftenernD, ftief) ber 

 Sogelberg meit ino Hìeer binein — ano ber averne 

 fájroarj unb unanfel)ulid), non meiten betvaditet 

 lebhaft an unferen SUufobcrg evinuernb : jebod) 

 nur banim unaufel)ulid), mei! ber non Sögein be 

 fefcte Slbfturj, birefte gegen Sorben geridjtet in bao 

 Gismeer Iunausftarrt. 



3llô mir uno nun non Often ber näherten unb 

 baô profil beò Síbfturjee erblichen, fant es uno cor, 

 alo ob ein grofifhufigeo Scbneegeftöber ano bem 

 tiefen ©runb bernormirbelte — ein ©djroamt 

 fd)iieemeifier Sunite. 



SDie fronte beo Sogelbergeô ift ein riefiger xH b 

 fiurj, auf beffen roageredjten <5d)ieferfd)id)ten, meldte 

 taufenb unb abermalo taufenbe ©efimfe bilben, 

 aufgefdjuürten Serien gleid) Solutionen non Sögein 

 fiben. lîô frad)ten bie nier Kanonen beő ©djiffeő, 

 ber Vvontrollor fdjofe Wateten in bie Kluft — 



