AQUILA. 



Â MAGYAR KIRÁLYI MADÁRTANI KÖ/POiNT FOLYÓIRATA. 



PERIODICAL OF ORNITHOLOGY. JOURNAL POUR L'ORNITHOLOGIE, ZEITSCHRIFT FÜR ORNITHOLOGIE. 



EDITED BY THE ROYAL HUNGARIAN PUBLIÉ PAR LE BUREAU CENTRAL ORGAN DER KÖNIGLICH UNGARISCHEN 



CENTRAL BUREAU FOR ORNITHOLOGY. ORNITHOLOGIQUE ROYAL HONGROIS. ORNITHOLOGISCHEN CENTRALE. 



Nr. 1—4. sz. 1914. Budapest, II., Debpői-út 15. Jahrgang XXI. Évfolyam. 



Herman Ottó. 



1835 június 27. — Í9I4 deczember 27. 



Irta: CIiii;i:ni;i,házi (Jhkrnei, István. 



„Meg-neheziilt az idők viharos járása fölöttünk." A pusztulás furiai szágul- 

 danak végig- a kulturneuizetek virágzó birodalmain, romba temetve, amit ész, erő, 

 tudás és szorgalom szépet és hasznosat évek munkájával alkotott. 



Elmúlt és jelen idők művészeti remekeit, lángelmék pótolhatatlan mesterraü- 

 veit, az ipar nagyszerű telepeit, mosolygó falvakat, fényes városokat, gyönyörű 

 gazdaságokat, nemzedékek szívós energiájának eredményeit, elsöpri a világháború 

 soha nem látott vészes tornádója s nemcsak füstölgő romhalmazokat, gránátoktól 

 és lövészárkoktól feltúrt véres csatatereket hagy maga után, hanem végigüvölt a 

 mérhetetlen oczeánok vizei fölött is, hullámsírba döntve emberekkel és emberi 

 javakkal megrakott, milliárdokat érő hajóhadakat, bénítva a világot átfogó keres- 

 kedelmet is. 



A kultúra és czivilizáczió nem nyűgözheti le, csak elodázhatja az ilyen rette- 

 netes forgatag kitörését, mert palástoló hamva folyton pislogó parazsat takar, mely 

 — miként minden élet szikrája — villog s ha szélroham éri, lángra kap. 



Minden élő szervezet küzd és viaskodik, azért, hogy éljen és a könyvek 

 könyvének, a szentírásnak ama szavai, miket az Úr monda Ádámnak : „Legyen 

 átkozott a föld te éretted, nagy, fáradságos munkával egyed annak gyümölcsét 

 életednek minden napjában",' vagy Seneca mondása: „Vivere est militare" lénye- 

 gében azonos azzal a sarkalatos igazsággal, a mit Darwin „the struggle for life", 

 vagyis „a létért való harcz" szavakkal fejezett ki s a szerves világ fejlődésének 

 oly nevezetes tényezőjeként kifejtett. 



Harczolja e harczot, az idők elejétől fogva, a vízcsepp ázalékállatjától föl az 

 emberig minden lény s a maga kezdetleges vagy tökéletesebb eszközeivel ipar- 

 kodik erejét öregbíteni s a gyengébbet elnyomni. 



Az állat azonban inkább testi fegyverekkel vívja mérkőzéseit, az ember ellenben 

 szellemével is. És minthogy bennünk a szárnyaló lélek már-már uralkodik a test 



* Mózes I. k. 3. r. 17. vers. 



