XXI 



gyüjtög-ottem s mort arról is szó volt, hogy a feladatot lehetőén gazdasági irány- 

 ban oldjam meg, a megfelelő kutatásokat a még ki nem aknázott téren is végezni 

 megígértem. Herman Ottó ernyedetlen agitácziót fejtett ki a könyvem érdekében 

 s mindent megmozgatott, hogy olyan terjedelemben és köntösben láthasson nap- 

 világot, mint a minőben azután 1899 végén csakugyan megjelent: „Magyarország 

 madariii különös tekintettel gazdasági jelentőségükre" czímen. 



1898-ban a m. kir. rovartani és a magvizsgáló állomások segítségével azon 

 van Herman Ottó, hogy a madarak táplálkozása gyomor- és begytartalmakból 

 rendszeresen és tüzetesen megállapíttassék s ez a munkálat szakadatlanul tovább- 

 vitessék. 1899-ben szervezte a vonulás megfigyelésének egyöntetűsége tárgyában 

 Ausztria, Magyarország és Bősz nia- Herczegovina ornithologusainak Szarajevóban 

 való gyűlését, melyen azonban külföldi szakemberek és szakunk egyéb barátai is 

 résztvettek úgy, hogy az összejövetel majdnem nemzetközi kongresszus arányait 

 öltötte és értékes munkálatokkal is gazdagította a tudományt. 19(lO-ban az országos 

 megtigyelőhálózatot kiterjeszti s kísérletet tesz a néptanítók bevonásával, a fecske 

 és gólya érkezésének megfigyelésére. Azután a Parisban tartott Ill-ik nemzetközi 

 madártani kongresszuson jelent meg és képviselte munkatársaival és a M. 0. K. 

 irodalmi munkássága eredményeinek l)emutatásával a magyarságot, épp olynn hatá- 

 sosíin, mint utóbbb 1905ben Londonban a IV-ik és 1910-ben Berlinben az V-ik 

 nemzetközi madártani kongresszusokon és azt hiszem, mindnyájunknak emlékezetébe 

 vésődött az a sora felszólalásainak, előadásainak, a miket e gyűléseken tartott s 

 az a lendületes, szárnyaló beszéd, mellyel Berlinben az idegen országok képviselői 

 nevében és felkérésére a kongresszust üdvözölte, s melyben a többek közt ezeket 

 a saját magát is jellemző szép szavakat mondta : ,, Jellemző korunk szellemére, 

 hogy a rögtől való elszakadás törekvésében nem mindig az ideális magasság és 

 ideális szabadság elérése utáni vágy az ösztönző rugó, hanem — a nagyhatalmak 

 részéről — az a vágy, hogy a melinit és ekrazit könnyebben legyen alkalmazható 

 a mélységben, ott, a hol az ember él és alkot . . . 



Az emberiség géniusza elborul ! Hiszen a tudománynak, a mely erőket ismer 

 fel és azok alkalmazását tanítja tulajdonképpen mindent a humanizmus szolgála- 

 tába kell állítania, mindent az emberi élet megkönnyítésére és megszépítésére kell 

 alapítania. " 



1901-ben a M. 0. K. a földmívelésügyi mini.sztérium ügykörébe került, tágas, 

 modern berendezésű új helyiséget kapott s a madárvédelem gyakorlati megvaló- 

 sítása terén is felveszi nagyarányú tevékenységét, gyűjteményei és könyvtára pedig 

 gazdagodnak. Herman az intézetre fordított munkássága mellett ez évben írta meg „A 

 magyar nép arcza és jelleme" ez. könyvét. 1903-ban tízéves fennállását ünnepel- 

 hette volna az intézet, ehelyett azonban Herman Ottó beéri azzal, hogy beszámol 

 az addig kifejtett munkásság eredményével és egy dolgozatában nyelvi alapon 

 kimutatja, hogy az Európában immár régen kihalt tarvarjú (Geronticus eremita) 

 hazánkban is előfordult. ] 904-ben megvalósíthatja egyik álmát: Csörgey Titusz 

 feldolgozásában magyar és német nyelven kiadhatja Petényi Salamon János meg- 

 mentett madártani töredékeit. És ekkor eszébe jutott, hogy mégis csak van tarto- 

 zása a madaras könyve elmaradásával a nmgyar közművelődéssel és kivált a népmű- 

 velődéssel szemben. Akarata egyet villan s már el is készül „A nmdarak hasznáról 



