az orrsövéiti/ {septum nnsale) teljes liiányáiiak, 

 a felső mandibiila oldalain levő nagy orr- 

 nyilasoknak, a nagyon keskeny szájpadcsont 

 (os palatiiium) és állkapcsi szájpadcsontok 

 (os niaxillü-palatinuni) a koponya középső és 

 mellső részében egymástól távoli fekvésének, 

 a siklapok (pars plana) hiányának, a könny- 

 csont (os lacrymale) és karcsú orrnyúlványok 

 (processns nasalis) kicsinységének és végül 

 az arczvázcsontok tekintélyes nagj'ságának 

 következménye. 



A járonirsontok {ossa zygomatica) nagyon 

 karcsúak, egyenesek ; mindegyiken megmarad 

 az őt képező csontok között a varrat (sutura) 

 nyoma. A Meleagr is- genus domestikált és vad 

 pulykáinál ez a csont kissé erősebb és görbült, 

 niig az összes többi Meleagridae-íajoknál mind- 

 egyikjáromcsont elől gyengéd alkotású, három- 

 osztatú állkapcsi szájpadcsontban {maxillo- 

 palatinuni) végződik, a mely a szájpadcsont, 

 orrcsont és kis állcsont (premaxilla) közé 

 van ékelve. Pontosan szólva e csontnak belső 

 villaszerű elágazásátnevezzük „maxillo pala- 

 tinum''-nak, a mely a középsik irányában be- 

 és hátrafelé irányul; az ossificatio maradványa 

 a maxiUaris csont. A maxillo palatinicm-ot 

 már fentebb leírtam. 



Az Agriocharis-koponya alapjáról szólva, 

 elsősorban a nagy négyszögű csont {os qnad- 

 ratmn) tűnik fel mindkét oldalon, a melyet 

 az egész Meleagridae-csa\ààha,n azonos bélye- 

 gek jellemeznek. A tompított hegyű szemgödri 

 ngúlváng (processns orbitális) igen hosszú és 

 ha a négyszögű csont in situ Ízesül, erősen 

 a koponya felé görbül. Alatta rendkívül meg- 

 nyúlt ízületi felület szolgál a röpcsont (os pte 

 rygoideum) számára; maga a csonttest belülről 

 kifelé kissé lapított. Az állkapocs ízesülésére 

 két harántirányban egymás mellett fekvő felület 

 szolgál ; a külső oldalon fekvő nagyobb. E mö- 

 gött kicsiny bemélyedés szolgál a négyszög- 

 csonti járomcsont {os quadrato jtiy ale) nyúlvá- 

 nyának ízesülésére. Ez a nyúlvány az ízület- 

 ben keresztezi a négyszögű csont alsó végeinek 

 egész mellső-hátsó szélességét, hogy kívülről 

 érje el s ez által ennek biztos támaszul szol- 

 gál a felső niandibuia craniofacialis vonalá- 

 nak hajlásánál vagy más mozgásánál ; ez a 

 mozgás átvitetik a négyszögű csontra, a száj- 



skuU, are so deficient that a view of its 

 interior may be had from all points. This is 

 due to the entire absence of any nasal septum; 

 to the very large narial apc^rtures on the 

 sides of the superior inaudible; to the extremely 

 slender palatines and maxillo-palatines and 

 their wide separation from each other in 

 the middle and anterior division of the skull; 

 to the absence of the pars planae and small 

 size of the lacrymals ; to the slender processes 

 of the nasals, and, finally, to the very con- 

 siderable size of the bones of the face them- 

 selves. 



The zygomas are very slender and straight, 

 and each show some slight sutural traces 

 among the bones that compose them. In tame 

 and wild turkeys of the genus Meleagris, 

 these rods are somewhat stouter and exhibit 

 more curvature, while in all Meleagr idae either 

 one of these bars terminates anteriorly in a 

 delicate, trifurcated maxillo-palatine that is 

 wedged in among the palatine, nasal, and 

 premaxillary of itsown side. Strictly speaking, 

 it is the inner fork of this bone which is 

 designated as the „maxillo-palatine", it being 

 directed inwards and backwards toward the 

 median-plane ; the rest of the ossification is 

 the maxillary bone. The maxillo-palatines 

 have already been described above. 



Turning to the base of the skull of Agrio- 

 charis, there is first to be noted the large 

 os quadratum on either side, a bone that 

 presents the same characters throughout the 

 entire family of the Meleagridae. Its blunt- 

 pointed orbital process is rather long, and, 

 when the quadrate is articulated in situ, is 

 very much curved toward the cranium. Below 

 it there is an unusually extensive facet for the 

 pterygoid, while the body of the bone is some- 

 what compressed from within outward. There 

 are two facets for articulation with the man- 

 dible, they being placed side by side, trans- 

 versely, the larger one on the outside. Pos- 

 terior to this latter is the little pit intended 

 for the corresponding articular process on the 

 quadrato-jugal of the zygoma, which, in arti- 

 culation, crosses the entire antero-posterior 

 width of the lower end of the quadrate exter- 

 nally to reach it, thus securing the greatest 

 amount of support and security during any 

 flexure or other movement that may take place 

 in the superior mandible at the cranio-facial 



