21 



a 17. liátcsigolyához tartozó csigolyaközti felü- 

 lete niajduem sík és más jellegű, mint a 

 rendes felület. Ugyanez áll a 17. csigolya 

 prezygapopliysiseirc is, a mely csigolya, bár 

 a tömör csontszövet vékony rétege borítja, 

 nem visel valódi izületi felületeket. Ez a 

 csontdarab egy kozepnagysagu madártól ered, 

 mert a gyüjtoniénybcn tö])b ugyanoly nagy 

 darab van. De mindegyik négy hátcsigolyából 

 áll. Még fontosabb, hogy egy Hsehh darab 

 is van, a melyben szintén négy hátcsigolya 

 forradt össze. Van végül több nagyobb, a 

 melyek mind a 17 — 19. hátcsigolyák össze- 

 csontosodásából állnak. Ezért állítom, hogy 

 a vadpiűykánál is a 17 — 19. hátcsigolyák 

 csontosodnak össze, kor szerint fokozatosan, 

 mint az Agriocharis ocellata-i\ä\. A 20. vagy 

 ötödik hátcsigolya szabad és a Melcagris-ná\, 

 miként Agriochaiis-niú az összenőtt csont és 

 a medencze között van. 



Figyelembe véve mindezeket, nekem az a 

 nézetem, hogy az U. S. National Museum 

 osteologiai gyűjteményében levő felállított 

 csontváz domestikált és nem vad pulykától 

 (Meleagris) ered. 



A csontvázat évekkel ezelőtt Spkncer F. 

 Baird tanár gyűjtötte Carlisle ban (Pennsyl- 

 vania) ; dolgozataimban gyakran hivatkoztam 

 is rá, mint egy nőstény vadpulyka csontvázára; 

 úgy emlékezem, így is van katalogizálva 

 (Osteology of Birds, Bull. 130, N. Y. State 

 Educ. Dept. 1909, p. 223. The Auk, Vol. 

 XXX, No. 1. Jan. 1913, p. 32). 



Az ok. a melynél fogva a csontvázat domesti- 

 kált pulykától származónak tartom, az, hogy 

 négy csigolya helyett csak három forradt 

 össze az egységes háti csontban, hogy továbbá 

 e csont és a medencze között két szabad 

 csigolya (a 19ik és 20-ik) van, a mint ezt 

 a domestikált fehér hollandiai race-nál is látjuk. 



A N. Y. State Educational Departement 

 kiadásában 1909-ben megjelent „Osteology 



compact bono, it would indicate that, originally, 

 the union was so feeble that, in this instance, 

 the 16"' vertebra simply came away, and 

 probably has not been recovered. In fact, I 

 can positively state that this is what happened, 

 for the reason that the intervertebral facet on 

 the anterior face of the bone belonging to the 

 17"' dorsal vertebra is nearly flat, and has not 

 the characters of that facet ; this also applies 

 to the prezygapophyses of the 17"' vertebra, 

 which, although covered with a thin layer of 

 compact, osseous tissue, are without true, 

 articular facets. This piece belonged to a bird 

 of medium size; for in the collection there 

 are a number of the same size, all having 

 the usual four dorsals in them. There is — what 

 is more important — one smaller, and it, too, 

 has the four dorsals solidly fused together. 

 Finally, there are a greater number that are 

 larger, and they, as stated above, are all form- 

 ed of the 17"' — 19"' inclusive, fused together 

 as one vertebral piece. Therefore I would 

 say that, as in Agriocharis ocellata, in our 

 wild turkey the 17"' to the 19"' dorsal ver- 

 tebrae (inclusive) solidly unite into one piece 

 as the bird becomes adult. Further, the 20"' 

 vertebra — or 5"' dorsal — is a free bone, and 

 occurs between this united piece and the pelvis 

 in Meleagris as in Agriocharis. 



This being the case, and keeping all the 

 above facts in mind, I am of the opinion that 

 the mounted skeleton, in the case in the 

 osteological collection of the U. S. National 

 Museum, is from a domesticated turkey and 

 not from a wild one {Meleagris). 



It was collected many years ago by Profes- 

 sor SpENrER F. Baird at Carlisle, Pennsylvania ; 

 I have, in my writings, always referred to it 

 as a „wild turkey" skeleton, female, and I am 

 under the impression that it is so catalogued. 

 (Osteology of Birds, Bull. 130, N. X. State 

 Educ. Dept. 1909, p. 223. The Auh, Vol. XXX, 

 No. 1, Jan. 1914, p. 32). 



My reason for believing that it is a skeleton 

 of a domesticated turkey is that it has but 

 three vertebrae fused together in the con- 

 solidated dorsal piece instead of four, and that 

 there are two free vertebrae (19"' and 20"") 

 between this piece and the pelvis, as iu the 

 domesticated White Holland breed. 



As will bo appreciated by reading my de- 

 scription of this particular skeleton in my above 



