Qfx 



A végtagok váza. 



^1 mdlsö végtag (IV. és V. túbla): A puyé-i 

 anyagban (U. S. Nat. Mus.) kb. ötvenkét 

 vadpulyka {Meleagris gaUoparo) fellearcsontot 

 {hiimenis) találtam ; ezek azonban nem 26, 

 hanem sokkal több példányt képviselnek, sőt 

 azon sem csodálkoznék, ha megáliapíttatnék 

 — a mi azonban kizárt dolog — , hogy mind- 

 ezek a felkarcsontok ötvenkét különböző 

 egyéntől erednek. Valószínű csak az, liogy a 

 csontok 85 — 40 különböző madártól valók. 

 Ez áll különben a gyűjteményben nagy szám- 

 mal képviselt többi végtagcsontra is. 



A IV. tábla 19. ábráján közölt vadpulyka- 

 fi-lkarcsont, sajnos, nem ép, mert distalis vége 

 elveszett. Ha ép volna, úgy a leghosszabb 

 vadpulyka-felkarcsontot képviselné. Egyné- 

 hány megközelíti, de el nem éri ennek a 

 hosszát; ez kb. 16 — 17 mm-el volna hosz- 

 szabb a rendkívül nagy fehér hollandiai pulyka 

 146 mm-es felkarcsontjánál. A kezeim között 

 levő Agriocliaris ocellata felkarcsontja 1265 

 mm hosszú, (treg vadpulykák {Meleagris) 

 felkarcsontja elérheti a 163 — 164 mm-t, a 

 mikor is a vázrendszer többi csontja is ará- 

 nyos. 



A puyé-i anyag összes felkarcsontjai telje- 

 sen elcsontosodtak ; egyiken sem ismerhető 

 fel az, hogy nagyon fiatal madártól való. Az 

 anyagban azonban mindkét nem képviselve 

 van, úgyszintén képviselve vannak mindkét 

 nem különböző korú subadult jiéidányai. A 

 iiosszúsági méretek két véglete, a mely 

 109—110 és 163—164 mm között ingadozik, 

 vagyis az 52 mm-es ingadozás nem meglepő. 

 A bizonyos fokú egyéni variálásnak bizonyi 

 tékáit is megtaláljuk, mert vannak egyező 

 nagyságú, rövid és hosszú felkarcsontok, a 

 melyeknek szárai különböző vastagok. Mar- 

 káns különbségeket találni a sigmoidalis liaj- 

 lás tömegét és fokát illetőleg is. 



The appendicular skeleton. 



The Pectoral Limb (Plates IV and V) : There 

 are some fifty-two humeri of wild turkey 

 {Mdeagris gnllopavo) in the Puyé collection 

 (U. S. Nat. Mus.) ; instead of representing 

 exactly 26 birds, they probably belonged to 

 a much larger number, and from the quantity 

 of this kind of material at Puyé, it would not 

 surpise me were it proven — which it can 

 never be — that these bones came from 

 fifty- two different individuals. The probabili- 

 ties are that they did not, but very likely 

 may have belonged to some thirty-five or forty 

 difierent birds. These remarks will also apply 

 to the other long bones of tiie limbs, of which 

 there are a large number in the collection. 



Unfortunately, the humerus shown in Fig. 

 19 of Plate IV of a wild turkey is imperfect, 

 to the extent of having lost its distal extremity ; 

 were it complete it would be, by a very 

 appreciable length and bulk, the largest hume- 

 rus of a wild turkey at hand. Some others 

 are very nearly as large, but not quite ; this 

 one would have been about 16 or 17 milli- 

 meters longer than the humerus of the White 

 Holland turkey, and the latter was an unusu- 

 ally large bird, having a humerus 146 mm. 

 long. In Agriocliaris ocellata, — that is, in the 

 skeleton of that turkey before me — it has 

 a length of but 126'5 mm. This bone in old 

 male wild turkeys {Meleagris) may attain a 

 length of at least 163 or 164 mm., with the 

 rest of the skeleton in proportion. 



All the humeri in the Puyé collection are 

 thoroughly ossified, and none of them exhibit 

 any particular evidence of having belonged 

 to very young birds. There is no doubt but 

 what both sexes are represented, as well as 

 subadults of varying ages of both sexes. It is 

 not surprising, then, that in the matter of 

 extreme length, they range all the way from 

 109 or 110 mm. to at least 163 or 164 mm., 

 showing an extreme difference of at least 

 fifty-two millimeters. Individual variation is 

 also, to some extent, in evidence ; for we lind, 

 for one thing, both long and short bones 

 having equal lengths, but more or less marked 

 difi'erences in the calibers ot their shafts ; 

 also in some instances the amount or degree 

 of the sigmoidal curvature is the same. 



