44 



a proxiniális végen mély és distalisan foko- 

 zatosan eltűnik. A proximális végen két iker- 

 nyilás nyílik, a melyek a csiid szárát mellső- 

 hátsó irányban lyukasztják át a hypotarsus két 

 oldalán tűnve elő és sok madárnál megvannak. 



Közel a nyílások alatt feltűnik elölről nézve 

 az elülső sipizom {mnsndns lihialis-aniicus) 

 inának megtapadására szolgáló elliptikus, 

 magas dudor (tuberculum).'' 



A distalis görgök {trochlea) — miként a 

 legtöbb tyúkfélénél — itt is nagyon fejlettek; 

 a középső a legnagyobb és a szár legvégéről 

 indul ki. Alakilag hasonlít hozzá a külső 

 görgő, a mely a száron a legmélyebben fek- 

 szik ; ez a középsőnek, a melytől határozott 

 árok választja el, mintegy egy fele ('/o). A 

 kissé más alakú belső görgő a legproximá- 

 lisabban indul ki a szárból, hátrafelé áll, mint 

 a másik kettő, ízületi felülete a középsikba 

 esik és kissé előrehajol. Valamivel e fölött 

 a görgő fölött megtaláljuk a szokott módon 

 szalaggal megerősített rövid első lábküzcj)- 

 csoniot (metatarsale I) ; ennek distalis vége 

 bunkós felülettel ízül a hallux proximális 

 felületéhez. A hallux distalis végén karmot 

 visel. 



A csiid megnyúlt distalis végén, a középső 

 és külső görgő intervallumában, néhány milli- 

 méterrel rendes helye fölött, meglehetős nagy- 

 ságú nyílás szolgál a tibialis arteria belépésére. 



A csüd proximális végének hypotarsusa 

 Agriorharisiiíú megegyezik a Meleagris genus 

 vad és domestikált bármely világrészen élő 

 fajaival. Maga a hypotarsalis nyúlvány kissé 

 zömök és harántirányban hosszabb, mint széles. 



Belülről nézve a parallelogrammatikus felü- 

 letet, az sima és normális helyzetben, ha a 

 csűdök párhuzamosan álbiak, párhuzamos a 

 test középső felületével. Felső és alsó szélei 

 a szár hossztengelyére merőlegesek ; hátsó 



" Shofbi.dt R. W. „Myology of the Raven" 

 London, 1890, p. 201, fig. 55. 



below the summit, and gradually disappearing 

 distiilly. In the deepest part, proximally, there 

 occur the twin foramina seen in so many 

 birds, these piercing the shaft antero-posteri- 

 orly to emerge one on either side of the 

 hypotarsus behind. 



Below, and close to these foramina in front, 

 we note the elliptical, naised tubercle for the 

 insertion of the tendon of the tibialis anticus 

 muscle. '' 



As in most gallinaceous birds, the distal 

 trochleae are prominently developed, the 

 middle one being by far the largest, and much 

 the lowest on the shaft. To a certain degree 

 resembling it in form, the outer trochlea is 

 the next lowest on the shaft, it being about 

 one-half the bulk of the middle one, from 

 which it is separated by a decided inter\'al. 

 Finally, the somewhat diííerently formed inner 

 one, situated the most proximally of the shaft, 

 has a backward direction, as in the case of 

 the other two, with its articular surface chiefly 

 facing toward the median plane, and at the 

 same time slightly forwards. Attached in the 

 usual manner by ligament, we find, at a little 

 distance above this trochlea, the short first 

 iiietntiirsfd, with its bulbous articular distal 

 end for the proximal joint of hallux, the latter 

 supporting an ungual joint beyond. 



Piercing the expanded distal extremity of 

 this bone, in the interval between the raid- 

 and outer-trochleae, at its usual site a few 

 millimeters above them, is a rather large, 

 eliptical foramen for the passage of the tibial 

 artery. 



Returning to the proximal extremity of this 

 bone for a description of its hgjwtarsns, we 

 find that this process in Agriochnris ocellata 

 is practically identical with what exists in 

 both domesticated and ferine Mcleagridac of 

 the genus Mcleagris, come from what part of 

 the world they may. The projection itself is 

 somewhat bulky, and rather longer than wide, 

 transversely. 



Viewed upon its inner or mesial aspect, the 

 surface is smooth and parallelogrammic in 

 outline, and parallel to the median plane of 

 the body when the bird is standing in a nor- 

 mal attitude and the tarsi- metatarsi parallel 



'^ SHüfELDT. R. W. „Myology of the Raven", Lon- 

 don, 1890, p. 201, Fig. 55. 



