56 



pentadactyl végtagnak teliát négy eleme mutat- 

 ható ki; az ötödik fel sem lép. A Gegenbaur- 

 iskolához tartozó Zehntner szerint Mc. I tartja 

 a hüvelyt, Mc. II a szárnyközépcsont erősebb 

 ága, Mc. III a gyengébb ág, Mc. IV Cyp- 

 selusnál — a melynek fejlődését vizsgálta — 

 a fejlődés 6 — 7 napján lép fel, de a 9 — 10 

 napon már nyoma sincs, mig a tyúknál egy 

 hónapos korban is megtalálta, mint külön 

 csontocskát. Zehntner szerint tehát a Mc. V 

 nem is lép fel. 



Ezzel szemben OwEN-iskolája és ennek leg- 

 újabb képviselői, Leighton és Sieqlbauer szerint 

 Mc. I nem lép fel, Mc. II tartja a hüvelyt, 

 Mc. III az erősebb ág, Mc. IV a gyengébb, 

 és Mc. V beleolvad a gyengébb ágba. 



[Parker W. K. régebbi nézetét, a mely 

 szerint a madarak szárnyközépcsontján a há- 

 rom állandó metacarpalis elemen kívül három 

 járulékos is fellép {addilional s. intercalari/ 

 rays) és a melyet Tschan (1889) is követett, 

 még 1888-ban feladta. Parker W. K. régi 

 nézete szerint a redukczió nem a végeken, 

 hanem a középen ment végbe. Kritikáját I. 



ZEHNTNERUél.] 



A Mc. III és Mc. IV íöikglbauer) distalis 

 végükön összenőnek és két ízületi felülettel 

 végződnek, a melyeken a 2. és 8. ujj ízesülnek. 



A száruyközépcsont komplikált alakulatából 

 — abból, hogy sok apró csontocskának össze- 

 növéséből alakul ki — következik, hogy a 

 kifejlett metacarpus morfológiai terminoló- 

 giája helyesen csak úgy állapitható meg. ha 

 figyelembe veszszük az embriologia adatait is. 

 Alább egy táblázat világítja meg, hogy az 

 embrió szárnyközépcsontja elemeinek a kifej- 

 lett metacarpus mely részei felelnek meg. 

 A táblázat tehát két fő oszlopsorból fog állani: 

 az embriologiai és morfológiai terminologia 

 adataiból. .Az embriologiai terminológiát Zehnt- 

 NER, Leighton és Sieglbauer a morfológiait 

 Bernstein, Milne-Edwards, Shifeldt, Parker W. 

 K. és Bubi szerint adom. A szerzők adatai 

 közül a legmegfelelőbbeket cnrsive szedet- 

 tem; ezeket a terminus technicusokat hasz- 

 nálom dolgozatom további menetében. 



ziert und der letzte bleibt rudimentär. 

 Geqenbaur und seine Schule, neuerdings 

 Zehntner bezeichnen den Daumen tragenden 

 als Mc. I, den stärkeren Ast des Vogclmittel- 

 haiidknochens als ]\lc. II. den schwächeren 

 als Mc. III; Mc. IV tritt bei Cypselus in den 

 6 — 7. Tagen der embryonalen Entwicklung 

 auf, verschwindet aber schon am 9 — 10. Tage. 

 Beim Huhn fand Zehntner das Mc. IV selbst 

 noch 1 Monat nach dem Ausschlüpfen selb- 

 ständig verknöchert. Mc. V entwickelt sich 

 nicht. 



Owens Schule, Leighton und Sieglbauer fassen 

 es im Gegenteil folgenderweise auf: Mc. I 

 entwickelt sich nicht. Mc. II. hält den Dau- 

 men, Mc. III ist der stärkere, Mc. IV der 

 schwächere Ast ; Mc. V verknöchert sich 

 mit Mc. IV. 



(Nach einer älteren AuÔ'assung W. K. 

 Parkers gibt es in dem Vogelmittelhand- 

 knochen ausser den drei persistierenden Meta- 

 carpalien noch drei sogenannte additional »-. 

 intercalari/ rays. Laut dieser Auflassung findet 

 die Reduktion nicht an den Rändern, sondern 

 in der Mitte statt, was auch Tschan behau])tet. 

 Selbst W. K. Parkek gab aber diese seine 

 Autlassung noch im Jahre 1888 auf. — Kritik 

 siehe bei Zehntner.] 



Mc. Ill und Mc. IV wachsen auf ihrem 

 distalen Ende zusammen und enden in zwei 

 Gelenkflächen, welche den 2. und 3. Finger 

 halten. 



Aus der komplizierten Entwicklung und Ver- 

 knöcherung des Vogelmittelhandknochens folgt, 

 dass seine morphologische Terminologie nur 

 dann bestimmt werden kann, wenn man die 

 embryologischen Verhältnisse in Betracht 

 zieht. Aus der nachfolgenden Tabelle wird 

 es ersichtlich, wie die embryologischen Ele- 

 mente den morphologischenTeilenentsprechen. 

 Die Tabelle besteht aus zwei Hälften : eine 

 enthält die embryologische, die zweite die 

 morphologische Terminologie. Erstere ent- 

 hält die Angaben von Zehntner, Leightun und 

 Sieglbauer, letztere dieselben von Bernstein, 

 MiLNE Edwards, Shufeldt. W. K. Parker und 

 Buri. 



Cursiv sind diejenige morphologische Ter- 

 mini technici gesetzt, welche ich in meiner 

 nachfolgenden Beschreibung benütze. 



