lOS 



léczok felső széléliöl erednek. Az elválasztás 

 nem mindig egyt'ornia, a felső széleké kis 

 jelentőségű, a főanyag valószínűleg átalakult 

 elhalt hámsejtekből áll. A váladékréteg szer- 

 kezetére hatással van a váladék alkata, bő- 

 sége, bizonyos időszakosság, a mirigyek fek- 

 vése és a mucosa felszínének alkata. Van 

 eset, hogy az idöszakosság hiányzik, az elvá- 

 lasztás bő, miáltal szorkezetnélkiili réteg kelet- 

 kezik. ScHHKiNF.R és SwENANDER, Sem talált 

 semmit, mi Wihuhrshiíim vizsgálatait megerő- 

 sítené. Egyes esetekben vonalakat látott a 

 váladékoszlopokon. 



Capobianco (1902) a szaruréteg kezdeményét 

 már a 14 napos tyúkembrióu észlelhette. 

 Mikroskopiailag szemcsés vagy egynemű priz- 

 mákat alkotó anyag, melynek hámsejtjei az 

 involutio különböző szakaszaiban találhatók. 

 Chemiailag a chitiiihez áll közel. Vigorita 

 (1906) a következő madarak izmos gyomrának 

 szarurétegét vizsgálta meg felépítés és kelet- 

 kezés szerint: Strix passerina, Falco tinnun- 

 culus, Passer domestieus, Columba domestica, 

 Jleleagris gallopavo, Gallus domestieus, Anas 

 bosclias, Anser domestieus. A gyomrot a 

 stratum cutículo-ventricolare borítja, mely a 

 nyelőcső rétegzett hámjától élesen különbözik. 

 Ugylátszik, hogy a régió hámjának átala- 

 kulásából és sejtjeinek elválasztásából ered. 

 Ebben az anyagban köztesfekvésű hámrészek 

 találhatók, melyek a mirigyhám felszínén kí- 

 vül kisebb mértékben a mirigyek fundiisából 

 is származnak. A chitines anyagokhoz áll 

 közel, a szaruanyagtól különböző. 



Anyag, módszer. 



Minthogy a keratinoid-réteg a különböző 

 madarakban a táplálék mineniűsége, jobban 

 mondva ellenálló képessége szerint különböző 

 erősségben van meg, nevezetesen- nagyon 

 gyenge, puha réteg alakjában általában a 

 húsevő ragadozókban és legerősebben a mag- 



stf'u abgesonderten Sekret gebildet, die da 

 zwischen liegenden dunkleren Partieen riiluen 

 vom oberen Rand der Leisten her. Die Sekre- 

 tiiin sei nicht immer gleicliförinig, vom oberen 

 Rande sei sie wenig bedeutend, die Haupt- 

 masse besteht wahrscheinlich aus umgewan- 

 delten toten Epithelzellen. Die Struktur der 

 Sekretschicht wird durch die Beschatlenheit 

 und Reiclilichkeit des Sekretes, durch die 

 Lage der Drüsen und die Konfiguration der 

 !\fucosa beeinthisst. Es gibt Fälle, wo die 

 Periodizität fehlt, die Sekretion ist reichlich, 

 dadurch entsteht eine Schicht ohne Struktur. 

 Wie SoHRKiNER, fand auch Swenanher nichts, 

 was die Untersuchungen Wiedersheims be- 

 stätigte. In einigen Fällen sah er Linien auf 

 den Sekretsäulen. 



Capobianco (1902) fand die Hornschicht schon 

 Ijeim vierzehntägigen Hühnerembryo ange- 

 deutet. Mikroskopisch ist sie eine gekörnte 

 oder homogene Prismen bildende Substanz, 

 darin Epithelzellen in verschiedenen Involu- 

 tionsstadien sicli finden. Chemisch steht sie 

 dem Chitin sehr nahe. Vigorita (1906) unter- 

 suchte die Hornschicht im Muskelmagen fol- 

 gender Vögel auf Bau und Entstellung: Strix 

 passerina. Falco tinnunculus, Passer dome- 

 stieus, Columba domestica, Meleagris gallo- 

 pavo, Gallus domestieus, Anas boschas, Anser 

 domestieus. Der Magen wird vom Stratum 

 cuticulo-ventricolare ausgekleidet. Dieses un- 

 terscheidet sich vom geschichteten Pflaster- 

 epithel des Oesophagus fundamental. Es 

 scheint von der Metamorphose des Epithels 

 der Region und von der Sekretion der Zellen 

 desselben herzurühren. In dieser Substanz 

 befinden sich dazwischenliegende epitheliale 

 Elemente, welche ausser von der Oberfläche 

 des Drüsenepithels in beschränktem Mass 

 auch vom Fundus der Drüsen stammen. Es 

 steht den chitinösen Substanzen nahe, unter- 

 scheidet sich von der Hornsubstanz. 



Material, Technik. 



Da die keratinoide Schicht bei den ver- 

 schiedenen Vögeln der Nahrung nach, oder 

 besser deren Resistenz nach in verschiedener 

 Stärke auftritt und zwar : als sehr schwache, 

 weiche Schicht im allgemeinen bei den 

 fleischfressenden Raubvögeln und am stärk- 



