109 



evő tyúkfélékben — a vizsgálatnál erre tekin- 

 tettel kelletett lennem. Már tisztán technikai 

 okokból is legelőször a gyengébb réteggel 

 ellátott ragadozók gyomrát, a közönséges öly- 

 vét, Ruteo bnteo (L.) és az erdei fiilesbago- 

 lyét, Asio otns (L.), vizsgáltam meg. Ezeken 

 kívül a nyaktekercs, Jynx torqnilla — L. tehát 

 egy rovarevő izmos gyomrát és végül egy 

 hatalmas réteggel ellátott madárét, a házi 

 tyúkét, Galhis domesticus L.. A kifejlett pél- 

 dányok vizsgálata mellett, embriókra is vol- 

 tam tekintettel, főleg annak a kérdésnek tisz- 

 tázására, hogy miféle sejtek fordulnak a 

 hámban tulajdonképpen elő. Erre a czélra 

 Jynx torquilla és Passer domesticus embrió- 

 kat használtam, még pedig jó késői stádiu- 

 mokat, minthogy fel lehetett tenni, hogy ha 

 a sejtek között valami különbség van, úgy 

 ezt a későbbi stádiumok jobban fogják mu- 

 tatni, mint a korábbiak. Osszeiiasonlitásul a 

 vetési varjú, Corvus frugilegus L., és a tövis- 

 szúró gébics, Lanius collurio L. zúzájából 

 készített metszeteket használtam. Azon búvárok 

 nézetének megvizsgálására, kik, mint a törté 

 neti áttekintésben láttuk, a zúzában a kerati- 

 noid réteget szaruképzödménynek tekintették 

 vagy legalább a papillák felső részén vettek fel 

 elszarusodást, a házi egér. Mus musculus L. 

 gyomrából is készítettem metszeteket. Végül, 

 hogy a sauropsidia-törzs másik ága is kép- 

 viselve legyen, kiegészítésül a zöld gyík, 

 Lacerta viridis Gesn. gyomrát is használtam. 

 A normális izmos gyomor vizsgálata mellett, 

 pilocarpinizácziós befecskendezésekkel is kí- 

 sérleteztem. 



A rögzítő folyadékok közül alkohol-formolt 

 használtam Schaffer szerint (2 rész 96"/,, 

 alkohol + 1 rész formol), melynek granula 

 megtartó képességéről a múlt évben volt 

 alkalmam meggyőződni.' Ez alkalommal igen 

 jól tartotta meg a keratinoid-anyagot képző 

 granulákat. Mellette igen jó szolgálatot tett 



' Gbkschik J. a uiadaiak állalatti mirigyénelc (Glan- 

 dula iiiandibulaiis) szövettani vizsgálata. Adalíiií a 

 muc'inképzödés isuicietéhez. Aquila. XX. I<. l!)l;i. 



sten bei den körnerfressenden Hühnerarten 

 — musste ich diesen Umstand bei der Un- 

 tersuchung berücksichtigen. Schon aus rein 

 technischen Gründen untersuchte ich zuerst 

 den mit schwächerer Schicht bekleideten Ma- 

 gen der Raubvögel, den des Mäusebussards, 

 Buteo buteo (L.) und den der Waldohreule, 

 Asio otus (L.). Ausserdem untersuchte ich 

 den Muskelmagen des Wendehalses, Jynx 

 torquilla L , also den eines Insektenfressers 

 und endlich den eines Vogels, welcher mit 

 starker Schicht bewaffnet ist, den des Haus- 

 huiines, Gallus domesticus L. Neben der 

 Untersuchung erwachsener Exemplare rich- 

 tete ich mein Augenmerk audi auf Embryonen, 

 besonders um die Frage zu klären, was für 

 Zellen eigentlicli im Epitiiel vorkommen. Zu 

 diesem Zwecke benützte ich Embryonen von 

 Jynx torquilla und von Passer domesticus 

 und zwar ziendich späte Stadien, da man 

 voraussetzen konnte, dass wenn es zwischen 

 den Zellen einen Unterschied gibt, so wer- 

 den ihn die späteren Stadien deutlicher als 

 die frühen zeigen. Zum Vergleich zog ich 

 Schnitte vom Muskelmagen der Saatkrähe, 

 CorvHs frugilegus L., und des Dorndrehers, 

 Liinius collurio L. heran. Um die Ansicht 

 derjenigen Forscher zu untersuchen, die, wie 

 aus der historischen Übersicht hervorgeht, 

 die keralinoide Schicht im Muskelmagen für 

 eine Hornbildung hielten oder wenigstens auf 

 der Oberfläche der Papillen eine Verhornung 

 glaubten annehmen zu müssen, machte ich 

 auch Schnitte vom Magen der Hausmaus, 

 Mus musculus L. Endlich um auch den andern 

 Zweig des Sauropsiden-Stammes vor mir zu 

 haben, untersuchte ich gleichzeitig den Magen 

 der grünen Eidechse, Lacerta viridis Gesn. Ne- 

 ben den normalen Muskelmagen benutzte ich 

 auch solchen, den ich durch Injektion von 

 Pilocarpin gereizt hatte. 



Von den Fixierungsflüssigkeiten gebrauchte 

 ich Alkohol-Formol nach Sch.^iífur (2 Teile 

 96 7o Alkohol + 1 Teil Formol), von dessen 

 Granula erhaltenden Eigenschaften ich mich 

 voriges Jahr überzeugen konnte'. Diesmal 

 erhielt diese Flüssigkeit sehr gut die kerati- 

 noide Substanz bildenden Granula. Neben 



' Greschik, E. Histologische Unteisucluingen der 

 Unterkieferdiiise (Glandula mandibularis) der Vögel. 

 Ein Beitrag zur Kenntnis der Mucinbildung. — .Vqiiila 

 B. XX. 1913. 



