114 



lumenjében párhuzamos csíkoltságot irt le, 

 mindegyik csík egy-egy váladék erecskének 

 felel meg. Szerinte a/, elválasztás két irány- 

 ban halad, egyrészt a lumen felé a váladék- 

 burok alakjában, vagyis a váladékfonal alak- 

 jában, másrészt a propria felé, a kampószerií 

 nyúlványok alakjában, Cazin és Bauhr is endi- 

 tik ezeket a kampókat, de utóbbi szerző nem 

 tulajdonit nekik elválasztóképességet.ScHRRiNER 

 és SwENANDKR, a kik rengeteg madáranyagf)t 

 vizsgáltak meg, nem találtak semmi olyat, a 

 mi WuîDEKSHEiM vízsgálutait megerősítené. Ma- 

 gam készítményeimben szintén nem láttam 

 semmit, a mi Wiedersheim- Bauer kampóira vagy 

 liálózatára emlékeztetne. Vizsgálataim szerint 

 a madarak izmos gyomrában a keratinoid- 

 réteg keletkezése a következő. A sejtekben 

 kezdetben igen apró acidophil szemcsézet lép 

 fel, mely egybefolyás útján nagyobb grannlá- 

 kat alkot, a melyek a sejtek lumen felé eső 

 oldalán gyülekeznek, itt szétfolynak. A szét- 

 folyt váladék elveszti acidophil festődési ké- 

 pességét, a szétfolyás tovább terjed a sejt 

 alapi része felé, mindaddig, mig az egész sejt 

 szétfolyt s így már kész anyagot nem tartal- 

 maz. Ekkor a váladék a sejt lumenfelöli ol- 

 dalán fonal alakjában kifolyik (8. rajz), mely 

 folyamat alatt lehetséges, hogy a sejtből több 

 iinomabb váladékfonal indul s ezek a sejten 

 kiviil egy vastagabb fonalba egyesülnek, mi- 

 ként azt Bauer észlelte. A sejtek a váladék 

 kibocsátása után bizonyos idő múlva ismét 

 megkezdik működésüket, apró granuláczió lép 

 fel s így tovább, mint feljel)b láttuk. Wieder- 

 8HEIM burka vagy kupakja a sejt lumen felöli 

 oldalán szétfolyt váladéknak felelne meg. 



Hangsúlyoznom kell, hogy mig Wn:i>EEsHKni- 

 Bauer a secretionalis folyamatot inkább a sej- 

 tek közé teszik, magam semmit sem találtam, 

 a mi ezt a felfogást igazolná. Bauer ugyan 

 váladékcsatornácskákat is emlit. miket vas- 

 haematoxyliiios festéssel kapott volna, magam, 

 bár egyes esetekben a sejtek határai mentén 

 szintén sötétebb festődést vettem észre, hatá- 

 rozott váladékcsatornácskákat, melyek sok mi- 

 rigyben oly jellemzően forilulnak elő, nem 

 találtam. Minthogy más módszerekkel dolgoz- 



WiEOKRSHEiM beschrieb im Drüsenlumen eine 

 parallele Streifung, jeder Streifen entspricht 

 einem Sekretstrümchen. Seiner .Vnsicht nach 

 erfolgt die Sekretion in zwei Richtungen, 

 erstens gegen das Lumen unter des Form 

 der Sekretschale resp. des Sekretfadens und 

 zweitens in der Richtung gegen die Propria 

 unter der Form des hackcnfürmigen Fort- 

 satzes. Auch Cazin und Bauer erwähnen diese 

 llackenfortsätze, aber letzterer hält sie nicht 

 für sekretorischer Natur. Schreiner und Swk- 

 NANDER, die ein sehr grosses Vogelmaterial 

 bearbeiteten, fanden nichts, was Wieherssheims 

 Angaben bestätigen würde Auch ich fand in 

 meinen Präparaten nichts, was auf die Hacken 

 WiederbheimBaüers erinnern würde. Meinen 

 Untersuchungen nach wäre die Entstehung 

 der keratinoiden Schicht im Muskelmagen der 

 Vögel folgende. In den Zellen tritt vorerst 

 eine sehr feine acidophile Granulation auf. 

 welche durch Zusammentliessen grössere Gra- 

 nula bildet und diese sich in den Zellen 

 gegen das Lumen hin sammeln und hier 

 zerfliessen. Das verflüssigte Sekret verliert 

 seine aciolophie Färbbarkeit, das Zerfliessen 

 schreitet gegen die Zellenbasis fort, bis die 

 ganze Zelle verflüssigte und nun schon fer- 

 tige Substanz enthält. Jetzt ergiesst sich 

 das Sekret lumenseitig aus der Zelle in Form 

 eines Fadens (Fig. 8), bei welchem Vorgang 

 es möglich ist, dass aus der Zolle mehrere 

 feim^re Sekretläden heraustreten und diese 

 ausserhalb der Zelle sich in einen dickeren 

 Faden vereinigen, wie dies Bauer beobachtete. 

 Die Zellen fangen eine gewisse Zeit nach 

 der Abgabe des Sekretes wieder ihre Tätig- 

 keit an, es tritt feine Granulation auf und 

 so fort, wie wir es oben sahen. Die Schale 

 oder Kappe Wiedersheims würde dem ver- 

 flüssigten Sekret in der Zelle auf der Seite 

 gegen das Lumen entsprechen. 



Ich betone, dass während Wiedersheim-Bauer 

 den Sekretionsvorgang mehr zwischen die 

 Zellen legen, ich nichts fand, was diese Auf- 

 fassung bestätigte. Bauer erwähnt zwar auch 

 Sekretkapillareu, welche er mit Eisenhaema- 

 toxylin erhalten haben will, ich fand solche 

 Sekretkapillaren mit aller Deutlichkeit, wie sie 

 in vielen' Drüsen so charakteristisch vorkom- 

 men, obgleich ich in einigen Fällen an den 

 Zellgrenzen gleichfalls dunklere Färbung 

 wahrnahm, nicht. Da ich mit anderer Teciinik 



