123 



nyolôcsobon, iiiiiit látni t'oiíjiik. or(^tolj'osobb 

 kifejlödcsű. 



A nyelőcső. 



A liáüi itt szintén többrétegű, a felső sza- 

 kaszban vastagabb, mint lejebb a mirigyes 

 gyomor felé. Alatta a tunica propria, melyben 

 igen sok mirigyet találni. A mirigyeknek az 



einer Riiigschicht vorkommt ; etwas niiterlialb 

 erscheint iiercits die Muscnlaris iiuicosae, 

 welche im (Jsophagus, wie wir sehen wer- 

 den, stärker ausgebildet ist. 



Ösophagus. 



Das E])ithoI ist auch hier mehrschichtig, 

 im oberen Abschnitt stärker als unterhalb 

 gegen den Drüsenmagen. Unter dem Epithel 

 befindet sich die Tunica propria, in welcher 



1. rajz. A mirigyek alakjai a nyelőcső felső szakaszából ; a, b = tömlő, c = hagyma, d = alveolotubulo.sus 



elágazott mirigy. Nagyítás 95. 



Fig. 1. Drüsenformen aus dem oberen Abschnitt des Ösophagus sehematiseh dargestellt ; a, b = Schlauch. 



c = Zwiebel, d = alveolotubulöse verästelte Drüse. Vergrösserung 9.5. 



alakja nem olyan egyszerű, mint ezt a varjú 

 eddigi vizsgálói, Barthels és Swen.ínpkr leírták. 

 Tüzetesebb vizsgálatok után arra az ered- 

 ményre jutottam, hogy a vetési varjúban a 

 nyelőcső mirigyei, bár mindannyian nyálkát 

 termelők, igen nagy változatosságban lépnek 

 fel. Valamennyien az egyszerű mirigyekhez tar- 

 toznak, határozottan összetetteket nem észleltem 

 (1. szöv. rajz). Legegyszerűbb alakjuk a hosszú 

 egyszerű cső, mely alapi részén gyakran két vagy 

 több ágra szakad. Másik alak a hagymaalakú, 

 mely így inkább a bogyós típust közelíti meg, 

 ez is elágazódhatik. .\z elágazottak közül a 

 legtöbb az alveolo-tubulosus-típushoz tartozik. 

 Uauthels szerint a varjakban a nyelőcső redőin 

 palaczkalakú, a redők között szélesebb miri- 

 gyek fordulnak elő. Az alapi részen gyakran 

 kötőszöveti léczek emelik fel a hámot. Kettős 

 mirigyeket is említ, melyekben két fundust 

 egy választófal különít el egymástól, de a 

 kivezető csatorna közös. Swenanher palaczk- 

 és hagymaalakú mirigyeket ír le, melyek 

 gyakran szabálytalanok. A nyelőcsövi redők 



sehr viele Drüsen vorkommen. Die Form der 

 Drüsen ist nicht so einfach, wie sie die bis- 

 herigen Untersucher der Krähe, Barthels 

 und SwENANDEE, beschrieben. Nach eingehen- 

 den Untersuchungen kam ich zum Ergebnis, 

 dass bei der Saatkrähe die Ösophagusdrüsen, 

 obzwar sie sämtlich Schleim bereiten, in 

 sehr grosser Variabilität auftreten. Sämtliche 

 Drüsen gehören zu den einfachen, zusam- 

 mengesetzte, von zweifellosem Typus beob- 

 achtete ich nicht (Text Fig. 1). Ihre einfachste 

 Form ist ein langer, einfacher Schlauch, wel- 

 cher sich an der Basis oft in zwei oder mehr 

 Äste teilt. Die zweite Form ist zwiebeiförmig, 

 welche daher sich mehr dem alveolären 

 Typus nähert ; auch diese Form kommt ver- 

 ästelt vor. Von den verästelten Drüsen sind 

 die meisten zum alveolotubulösen T}'pus ge- 

 hörig. Nach Barthels finden sich bei den 

 Krähen auf der Höhe der Ösophagealfalten 

 tiaschenförmige, zwischen den Falten breitere 

 Drüsen. An der Basis hebt oft eine Binde- 

 gewebsieiste das Epithel empor. Er erwähnt 



16* 



