128 



pedig úgy. lingy nem :i H\i,i,i (1907) perifas- 

 ciculíiris kötőszöveti ágaitól határolt nagy 

 izoiniiyaláljok sokszorosoflnak meg, lianein a 

 meglevők nagyobbodnak meg és különösen a 

 serosa felé meg is nyúlnak Az egyes nyalá- 

 bok köiiili kötőszövetben néhol véredények 

 láthatók. A külső jiosszirányn izomzat a 

 mirigyes gyomorban csupán néhány vékony 

 izomnyaláb alakjában mutatkozik s nehezen 

 vehető észre. A serosa kötőszövete erőteljesen 

 van kifejlődve, véredényekkel, helyenként zsír- 

 szövettel és ganglionokkal. A mirigyes gyomor 

 közepe felé a körkörös izomzat valamivel 

 gyengébb. 



Átmenet az izmos gjoniorlía. 



Ezen a helyen egyrészt a mirigyes gyomor, 

 másrészt az izmos gyomor tunica propriájának 

 kötőszövete bemélyed a két rész mirigyei 

 közé s mintegy határfalat alkot. A muscularis 

 mucosae bizonyos mértékben szintén követi 

 a tunica propriát. A mucosa pedig már mutatja 

 azokat az apró kiemelkedéseket és tömlő- 

 alakú mirigyekel, a melyekkel az izmos gyo- 

 morban találkfiziink. 



Az iziiios gyomor. 



A mucosa apró kiemelkedéseket alkot, melyek 

 között a tömlőszerű, hosszú, végükön kissé 

 kiszélesedő mirigyek nyílnak. .\ mirigyek 

 liMinja megközeliti a köbalakot, a sejtek magja 

 duzzadt, gömbölyű és az alsó részen foglal 

 helyet. A kiemelkedések hámja inkább hosz- 

 szúkás hengerhám, gömbölyű maggal. A miri- 

 gyes gyomor felé a kiemelkedések s a mirigyek 

 is rövidebbek, a gyomor közepe fáján hosz- 

 szabbak, egy magasságban foglalnak helyet, 

 a duodenum felé ismét alacsonyabbak. Felet- 

 tidc a keratinoid réteg vau. Â mirigy tömlők 

 között s egy darabig alattuk is a tunica 

 propria kötőszövete található, sok helyen na- 

 gyobb véredényekkel, melyek a mirigyek alatt 

 egy vonalban fekszenek. A proj)riáljan helyen- 

 ként, bár ritkábban Icukocyta-csoportokat látni. 

 A muscularis mucosae jóval vastagabb, mint 



findet, genau an der (irenze wird die King- 

 muskelschicht stärker und zwar so, dass sich 

 nicht die von den perifascikulär liegenden 

 Hindegewebszügen nach ììmaa (1907) tiegrenz- 

 ten Muskelbiindel vermehren, sondern <lie 

 voihandeneii sich vergrössern und besonders 

 gegen die Serosa auch verlängern. Im peri- 

 fascicidären liiudegewebe linden sich stellen- 

 weise Blutgefässe. Die äussere Längsmusku- 

 latur erscheint im Drüsenmagen blos in 

 Gestalt einiger dünner Muskelbündel und ist 

 schwer zu bemerken. Das Bindegewebe der 

 Serosa ist stark entwickelt, enthält Blutge- 

 fässe und stellenweise Ganglien. Gegen die 

 Mitte des Drnsenmagens ist die Uingniuskel- 

 schicht etwas schwächer. 



Übergang in den Muskelmagen. 



Au dieser Stelle dringt zum teil das Binde- 

 gewebe der Tunica propria des Drüsen- 

 magens, zum teil das Bindegewebe des Mus- 

 kelmagens zwischen die Drüsen beider Ab- 

 teilungen ein und bildet gewissermassen eine 

 Grenzinauer. Die Muscularis mucosae folgt 

 bis zu einem gewissen Grade gleichfalls der 

 Tunica ))ro|)ria. Die Mucosa zeigt bereits 

 jene kleinen Erhebungen und schlauchför- 

 mige Drüsen, welche wir im .Muskelmagen 

 antreffen. 



Muskelmagen. 



Die Mucosa bildet kleine Erhebungen, 

 zwischen denen lange, schlauchförmige, an 

 ihrem Grunde etwas erweiterte Drüsen mün- 

 den. Das Epithel der Drüsen steht dem Ku- 

 i)isclien nahe, der Kern der Zellen ist gross, 

 rundlich und liegt an der Basis. Das Epithel 

 der Erhebungen ist inelir hohes Zylinder- 

 epithel mit rundem Kern. Gegen den Drüsen- 

 magen sind die Erhebungen und Drüsen 

 kleiner, in der Mitte des Magens länger, in 

 gleicher Höhe liegend, gegen das Duodenum 

 werden sie wieder niedriger. Ober ihnen 

 betindet sich die keratinoide Schicht. Zwi- 

 schen den Drüsenschläuchen und eine Strecke 

 auch unterhalb sieht man das Bindegewebe 

 der Tunica propria, stellenweise mit grösse- 

 ren Blutgefässen, \Mdclie unt(n- den Drüsen 

 in einer Linie liegen. In der Propria findet 



