i:í',i 



kezest és peflii;- a/, által, liojiv képokluil és 

 iiiegligyük'si iitasitússal ellátott licjrliiilö-írckd 

 osztott szét a megligyelők közOtt. 



Tény dolog, hogy oz is iiagyl)aii hozzá 

 .járult a raegtigyelö-hálózíit működésének foko- 

 zásához, (le a siker igazi titka mégis csak az 

 volt, hogy az intézet a beküldött vonulási 

 jelentéseket ucui temetic ilohozdk és szekré- 

 nyek sötétjébe, liaiicui évről évre közölte az 

 adatokat és pedig rendszeresen feldolgozra, 

 úgy Iiogy a nagy lelkesedéssel és fáradság- 

 gal összegyűjtött megfigyeléseket tényleg érté- 

 kesítette is. Miután a megfigyelők ezeket a 

 feldolgozásokat nu'gka|)iák s így uioggyözö- 

 dést szerezhettek arról, hogy munkájuk ueiii 

 volt hiábavaló, azért egyrészt a régi meg- 

 figyelők fokozott buzgósággal és a feldolgo- 

 zások révén nyert újabb szempontok figye- 

 lembevételével folytatták működésüket, más- 

 részt pedig az intézel credménv ekcu alapuló 

 állandó |iroi)agaii(hi ja uynmáu luiiidig tülibeu 

 és többen tömörültek a közös munkára. 



A feldolgozások folyamán binscs tapaszta- 

 latokat szereztünk arról is, hogy mily mér- 

 téUlien veJKítő igénybe a kevésbbé képztitt 

 megfigyelők segítsége. Az a tapasztalatunk, 

 hogy legjobb azt nagyjában rábízni magukra 

 a megfigyelőkre. Pontosabban szólva, minél 

 kevesebiici ivcil kérni tőlük, de azért meg 

 kell adni az alkalmat, hogy esetleg többet 

 is nyújthasson az, a kinek ahhoz kedve és 

 tehetsége van. Így az intézet csakis a fiisíi 

 fecske és fehér gólya megfigyelését telte kö- 

 telezővé a m. kir. Erdőhatóságok számára, 

 de már az első bejelentésekben számos egyéb 

 faj is képviselve volt. Ezekből kiválasztottuk 

 a fehér liarnzdabillei/etöt, hihikot és erdei 

 szalonkát., melyeket igen sokan megfigyeltek 

 s ezeket még a megfigyelők különös figyel- 

 mébe ajánlottuk. Egyéb fajokat csak egy- 

 szerűen f(dsoroltnnk a bejelentő-íven, de ké- 

 sőbb redukáltuk azok számát is, teljesen rá- 

 bízva a megfigyelőre, hogy az általa ismert 

 fajokul II.: aliala hasziiált és ismert néven 

 jelentse be, mert azt kellett tapasztalnunk, 

 hogy az intéztjt által megjelölt név alatt 



mit <l('i\ Beobachtern síiiudii;- in Konnexion 

 war, besonders auch dadurch, dass in jeder 

 Zugssaison mit Heobaciitnngs-Instrnklioii und 

 mit .\l)l)il(lungen versehene Eintraíjslisleii an 

 die Ueobacliter verteilt \vurd(Mi. 



Es ist Tatsache, dass dieser Umstand in 

 bcdent(Midem Masse zur intensiveren Kunktio- 

 nieruug des Beoliaehtnngsnetzes Ixutrug, doch 

 muss als llaupHaklnr des Erfolges der Um- 

 stand bezeichnel \vrr<ien. dass die eingesand- 

 ten Zugsberichti^ nicht in das Dunkel von 

 Schachteln und Schränken gesteckt wurden, 

 sondern dass das Institut die Daten jährlich 

 pnbliziíU'Uí und zwar in systematischen He- 

 iirbeitiniijeii, wodurch das mit viel liegeisternng 

 uihI Müiiewaltnng gesammelte Beobachlungs- 

 niaterial .iiicli talsiiehiicli xi^rwerlcl wiirdi'. 

 Indem diesis Biiarlniitungen d<>n Beoliachtern 

 zugi^stelit wurden und dieselixMi sich dadurch 

 überzeugen konnten, dass sie keine unnötige 

 Arlieil ieistelen, wurdi^ einerseits die Beobach- 

 tung von den älteren < Htservatoren untcrBerück- 

 siclitigung der Bearlx'iliingsrtisidtaten mit er- 

 höiitom Eifer lorlgi^setzt, anderseits aber 

 wurden durch die ständige, auf Ivosultaten 

 beruhende Propaganda des Institutes immer 

 mehr und m(dir neue Obsorvatoren zur ge- 

 meinsamen Arbeit herbeigezogen. 



Es gelang uns während der Bearbeitungen 

 wertvolle Aufschlüsse auch darüiier zu vv- 

 halten, iti welchem Masse die Mitwirkung der 

 weniger gtisciiidlen Beoiiachtcr in Anspruch 

 genommen weribsn kann. Wir brachten in 

 Erfahrung, dass es das beste ist, das Mass 

 der Beobachtung annähernd den Beobachtern 

 selbst anheimzustííllen. (ieiiau gesagt: man 

 soll je \\euig(M- verlangen, jedoch dem, der 

 LusI und Talent hat mehr zu ieislen, die (Jele- 

 genheit dazu geben. So wurden die königl. 

 ung. Eorstbehörden amtlich nur zur Beobach- 

 tung der /tVfMe/i.sr/í«)«i/;íMind des imssen/'iiorß/ies 

 verplliclitet, doch waren schon in den aller- 

 ersten Bericlit(!n auch auf nudirenr andere 

 ArUni bezügliche Beol)aelitungeii enthalten, 

 \(iii ditîsen wählten wir die ireixse lineli- 

 stel.:e, um Knkuk und die Waldsrhtiepfe aus, 

 welche von vielen b(!obachtet wurden und 

 empfahlen dieselben der besonderen Auf- 

 merksamkeit der Beobachter. Die nbrigim 

 Arten worden auf den Eintragslisten nur ein 

 fach angeführt, jedoch n^diizierten wir später 

 dii- Anzahl derselben, diniiil die lieriehter- 



IS' 



