Í49 



az ország orníthophaenoloíriai (érképének 

 iiieirraj/olásailioz szüksés-es. 



A niadárvonulás kérdése azonban csak 

 nemzetközi munkával oldható meg', teliát az 

 kellelt volna, liog:}- a többi nemzetek velünk 

 ei^yidejüleg ugyanazt a feladatot végezzék el. 

 mint mi. Ez azonban nem történt meg s ezért 

 be kell vallani, iiogy kifelé az intézet évi 

 madárvonulási jelentéseinek nem volt teljes 

 sikerük. Azt nem lehet állítani, hogy hatás- 

 talanok lettek volna. Sőt! Soha a madár 

 vonulás kutatása oly intensiv niivelésben sem 

 részesült, mint a M. Kir. Ornith. Közpout 

 kezdeményezése óta, csak az volt a baj, hogy 

 a sok munka nem v(dt egyöntetű, nem volt 

 egységes, nem volt oly szigorú következetes- 

 séggel végrehajtva, mint a mienk. Legjelen- 

 tékenyebbek ezen a téren a Horvát Orni- 

 thologiai Központnak a magyar munkálatokat 

 kiegészítő működése mellett a Bajorország- 

 ban végzett ornithophaenologiai megfigyelések 

 és feldolgozások, melyek szintén azt ered- 

 ményezték, hogy Rajorhon madárvonulási viszo- 

 nyai már javarészt ismeretesek. Kár, hogy 

 ez csak izolált, vagy legaláltb is nagyon 

 kevéssé utánzott kísérlet maradt. Németország- 

 ban ezenkívül a Mecklenburgban végzett meg- 

 figyelések említendők. Oroszországban is tör- 

 téntek figyelemreméltó kísérletek, melyek 

 K.wiiORdDOFi'- szentpétervári tanár nevéhez 

 fűződnek ; ezeknek az volt a hátrányuk, hogy 

 a terület nagyságához képest tnlkevés volt 

 a megfigyelő. Angliában viszont óriási tömegű 

 adatot gyűjtenek össze, de ezek közlése és 

 feldolgozása olyan módon történik, hogy abból 

 az ornithophaenologiai kutatásnak abszolút 

 semmiféle haszna nincsen. A németalföldi, 

 svájczi és osztrák idevágó munkálatok szin- 

 tén nem voltak elég rendszeresek, részben 

 hiányzott a feldolgozás is. Thienem.ínn rend- 

 szeres megfigyelései a rossitteni, Weigolü-óí 

 a helgolandi madárvártán, valamint ezek fel- 

 dolgozásai, bár nagyértékü adalékokat szol- 

 gáltatnak a madárvonulás kérdésének kutatása 

 hoz, nem vonhatók a hálózatos megfigyelések 



weiter, um uns so lange Ëeobachtungsserien 

 zu liefern als zur Konstruktion von genauen 

 Isepiptesen, das ist zur Konstruktion der 

 ornithophaenologischen Karten des Landes 

 notwendig sind. 



Die Frage des Vogelzuges kann jedoch 

 nur durcii internationales Zusammenwirken 

 gelöst werden, weshalb es notwendig gewesen 

 wäre, dass auch die anderen Länder gleich- 

 zeitig mit uns dieselbe Arbeit geleistet hätten. 

 Dies geschah jedoch nicht, weshalb einge- 

 standen werden mnss, dass diese Zugsberichte 

 des Institutes sich auswärts nicht vollen 

 Erfolg errangen. Das kann man nicht be- 

 haupten dass dieselben eintlusslos geblieben 

 wären. Im Gegenteil ! Noch niemals wurden 

 die Vogelzugstudien in solch intensivem Masse 

 betrieben, als seit der Initiative der Königlich 

 Ungarischen Ornithologischen Centrale, doch 

 muss es bemängelt werden, dass die dies- 

 bezüglichen Arbeiten nicht so einheitlich 

 waren und nicht so streng konsequent durch- 

 geführt wurden, als die unserigen. Neben 

 den Arbeiten der Kroatischen Ornithologischen 

 Centrale, welche als Ergänzung der unga- 

 rischen zu betrachten sind, wurden die 

 bedeutendsten ornithophaenologischen Be- 

 obachtungen und Bearbeitungen in Bayern 

 ausgeführt. Dieselben ergaben ebenfalls, dass 

 die Zugsverhältnisse Bayerns schon zum 

 bedeutenden Teile bekannt sind. Schade, dass 

 diese Arbeiten fast ganz isoliert blieben und 

 nur wenig Nachahmung fanden. In Deutscli- 

 land sind ausser diesen die mecklenburgischen 

 Beobachtungen zu erwähnen. Auch in Russland 

 geschahen beaclitungswerte Versuche, welche 

 von Professor Kaygoroüofp in Sankt-Petersburg 

 angeregt wurden ; diese hatten jedoch den 

 Nachteil, dass im Verhältnisse zu den ung- 

 heuren Gebieten die Anzahl der Beobachter 

 zu gering war. In England wird dement- 

 gegen ein riesiges Material in einer solchen 

 Form publiziert und bearbeitet, dass die 

 ornithopliaenologische Forschung daraus nicht 

 den mindesten Nutzen ziehlt.Auch die niederlän- 

 dischen, schweizerischen und österreichischen 

 Arbeiten waren nicht genügend organisiert und 

 fehlte auch teilweise die Bearbeitung. Die 

 systematischen Beobachtungen Thienemanns 

 an der Vogelwarte Kossitten, diejenigen 

 Whkíoi.ps in llelg(dand. sowie die Bearbeitungen 

 , derselben ergeben zwar hochwichtige Beiträge 



