239 



Madárvédelmi tanulmányok 

 1914-böl. 



Irta : Csörgey Titus. 



A gyakorlati madárvédelemnek, melynek 

 legfőbb feladata a hasznos madarak elpusztult 

 fészkelőhelyeiiiek mesterséges pótlása, ter- 

 mészetszerűleg kísérleti jellege van s mint 

 ilyen nem ismer megállást. 



Az erdő- és mezőgazdasági kultúra haladása, 

 mely mindenképen az ősi természeti állapot 

 megváltozásával jár, egyre újabb helyzeteket 

 teremt a iiia<lárvilág számára s ezzel egyi-e 

 újabb feladatokat ró a madárvédöre is. 



A madárvédelem kísérleti jellege, a mon- 

 dottak szerint, nem annyira a természetes 

 fészkelöhelyeket pótló eszközökben, mint 

 inkább azok alkalmazásában domborodik ki. 

 Az emiitett eszközöket u. i. Bkrlepsch János 

 báró máris oly tökéletességre emelte, hogy 

 lényegükben már alig módosíthatók. Alkalma- 

 zásuk módja azonban rendkíviíl változatos, a 

 sokféle helyzettől függő, szinte esetről esetre 

 más és más. 



Ebben van a gyakorlati madárvédelem leg- 

 nagyobb nehézsége, de egyben az anyagi 

 haszna mellett tudományos értéke is. A ma 

 darák létfeltételeinek részben való mestersé- 

 ges pótlása u. i. a legbehatóbb ökológiai 

 tanulmányok végzésére ad alkalmat és ked- 

 vet, oly tünetekre világítva reá, melyek a 

 madarak ősi természeti viszonyai közt vajmi 

 könnyen elkerülhetnék figyelmünket, vagy 

 nagyrészt el is vannak elölünk zárva. 



Ilyen a többi közt a zárt helyen, faodvak 

 vagy sziklarések mélyén fészkelő madarak 

 családi élete is, melynek titkaihoz csak újab- 

 ban, a mesterséges fészekodu alkalmazása 

 óta férkőzhetünk, mióta a rejtett fészeküregbe 

 időnként belepillanthatunk. A BERLEPscH-rend- 

 szerü műodu egyik nagy előnye tehát a fedél- 

 nek leemelhető voltában van. A magy. kir. 

 Ornithologiai Központ ezt az előnyt kezdettől 



Studien über den Vogelschutz aus 

 dem Jahre 1914. 



Von TlTÜS CsÖRQEY. 



Der praktische Vogelschutz, dessen Haupt- 

 aufgabe im Ersatz der vernichteten Nistgele- 

 genheiten der nützlichen Vögel durch künst- 

 liche Vorrichtungen besteht, besitzt einen 

 Versuchscharakter und kennt daher keinen 

 Stillstand. 



Der Fortschritt der Forst- und L;indwirt- 

 schaftskuhur. welcher notv^'endiger Weise mit 

 einer Änderung des Urzustandes der Natur 

 einhergeht, schafft fortwährend neue Lagen 

 für die Vogelwelt und stellt hiedurch auch den 

 Vogelschützer vor immer neue Aufgaben. 



Der Versuchscharakter des Vogelschutzes 

 äussert sich nach dem Gesagten nicht so 

 sehr in den zum Ersatz der natürlichen Nist- 

 gelegenheiten dienenden \'orrichtungen, als 

 in deren Anwendung. Die erwähnten Vorrich- 

 tungen wurden nändich durch Herrn Freiherrn 

 Hans von Berlepsch schon zu einer solchen 

 Vollkommenheit gehoben, dass in ihrem We- 

 sen kaum mehr eine Änderung gemacht werden 

 kann. Die Art ihrer Verwendung ist jedoch 

 eine äusserst abwechslungsreiche, von zahl- 

 reichen verschiedenen Lagen abhängend und 

 fast von Fall zu Fall eine andere. 



In diesem liegt eben die grösste Schwierig- 

 keit des praktischen Vogelschutzes, zugleich 

 aber, nebst deren materiellen Nutzen, deren 

 wissenschaftlicher Wert. Der teilweise Ersatz 

 der Existeusbedingung der Vögel durch künst- 

 liche Gelegenheiten gibt nämlich Veranlas- 

 sung und Lust zur Vornahme von eingehen- 

 den ökologischen Studien, die auf Erschei- 

 nungen ein Licht werfen, welche bei den 

 im Urzustände lebenden Vögeln unserer 

 Aufmerksamkeit entgehen könnten, oder un- 

 serer Erkenntnis grösstenteils verschlossen 

 blieben. 



So. z. B. gelang es erst seit der künst- 

 lichen Nisthöhlen in die Geheimnisse des 

 Familienlebens jener Vögel einen Einblick zu 

 gewinnen, die in geschlossenen Räumen, in 

 Baumhöhlen oder in der Tiefe der Felsspalten 

 nisten, da wir nunmehr von Zeit zu Zeit 

 ins Innere einer solchen Höhle einen Blick 

 werfen können. Ein grosser Vorzug der 

 V. BERiEPscHSchen Höhle besteht folglich darin, 



