240 



fogva fokozni törekedett, a midőn az (hIu 

 deszkafedelét könnyen, szerszám nélkül is 

 leemellietővé alakította. Az ily módon a fész- 

 kelés idején is lehetséges észleletek az odn- 

 kezelés oly módjára vezettek, melynek elő- 

 nyeit csak utóbb lehetett teljesen értékelni. 

 Bebizonyult, hogy azodvaknak magunkvégezte 

 tisztogatása, a használt fészkek eltávolítása 

 nem hogy elriasztaná a madarat, hanem 

 még kívánatosabbá teszi számára a müodut. 

 Ennek 1907 őszén, kísérleteink 3-ik évében 

 láttam az első intő példáját, a midőn egy 

 napsütötte műodu röplyukában vagy 20 madár- 

 bolhát láttam sütkérezni, több más odu fészek- 

 szövetében pedig a madáratkák ijesztő töme- 

 gét találtam. 



Tehát ezért keres a czinege az évi máso- 

 dik költéséhez lehetőleg más odút, ezért települ 

 lehetőleg a legutóbb kihelyezett tiszta mü- 

 oduba, s végül ezért készít a harkály is lehe- 

 tőleg minden évben más fészeküreget. Tovább 

 menve, a tavaszi tisztogatást is megkíséreltük. 

 A czinegefészkeket közvetlenül az első, majd 

 a második költés után eltávolítva, sikerült 

 elérnünk, hogy ugyanazokban a fészekodvak- 

 han évenként kétszer, sőt elvétve iiáromszor is 

 költöttek a czinegék. Ily eredményt csukis az 

 így kezelt fészekodvakkal érhetünk el, mint- 

 hogy a természetes faüregek és harkályfész- 

 kek, valamint a magukra hagyott mûodvak 

 is időnként lakatlanok. Többnyire mindaddig, 

 a míg a sokszor a röplyukig felgyűlt fészek- 

 anyag el nem korhad, s össze nem omlik, s 

 a benne elszaporodott élősdiek táplálék híján 

 el nem pusztultak. 



A kezelésnek ez a módja, a mely először 

 hazánkban vált általánossá, különösen ott jár 

 nagy sikerrel, hol a madarak lehetőleg már 

 mind müodvnkban fészkelnek, a hol tehát az 

 élősdiek nek a természetes faüregekböl való 

 állandó behurczolása megszűnt, vagy legalább 

 is csökkent. A halasi Fehértó-erdő is ilyen 

 terület. Ott a szálerdő fokozatos kivágásával 

 lépést tartva, a most már csak közép- és fiatal 

 erdőáliomái/yban az odulakó madarak ma már 



dass der Deckel abnehmbar ist. Die Kön. 

 Ung. (•rnitlioiogisclie Centrale war von Anbe 

 ginn bestrebt diesen Vorzug zn steigern, in- 

 dem sie den Deckel derart konstruierte, dass 

 er auch ohne Instrumente leicht abzunehmen 

 ist. Die derart auch zur Zeit der Brut mög- 

 lich gemachte Beobachtung führte zu Metho- 

 den der Höhlenbeliandlung, deren Vorzüge erst 

 naciiträglich voll bewertet werden konnten. 

 Es stellte sich heraus, dass durch die Rei- 

 nigung der Höhlen und durch die Entfernung 

 der gebrauchten Nester, die Vögel nicht nur 

 nicht verscheucht werden, sondern dass ihnen 

 die Nistliöhle dadurch nur umso begehrens- 

 werter erscheint. Kin warnendes Beispiel sah 

 ich im Herbst 1907. im 8. Jahre unserer Ver- 

 suche ; im Flugloche einer sonnbescliienenen 

 Höhle bemerkte ich bei 20 Vogelflöhen sich 

 sonnen, in mehreren anderen Höhlen fand 

 ich eine erschreckende Menge von Vogelmilben. 

 Dies ist der Grund, warum die Meise sich, 

 wenn möglich zur zweiteil Brut eine andere 

 Höhle sucht und die zuletzt ausgehängten 

 reinen Höhlen bevorzugt und darum verfertigt 



sich auch der Specht tunlichst in jedem Jahre 

 eine neue Höhle. Weiter gehend, versuchien 

 wir auch die Früjahrsreinigung. Die Meisen 

 nester wurden unmittelbar nach der ersten 

 Brut, und dann auch nach der zweiten ent- 

 fernt, und gehing es uns dadurch, dass die 

 Meisen im seihen Jahre in denselben Nist- 

 höhlen zum zweiten Male, ja sogar zum dritten 

 Male brüteten. Ein solches Resultat konnten 

 wir nur mit den so behandelten Nisthölilen 

 erreichen, da die natürlichen Baumhöhlen 

 und Spechtnester, sowie auch die auf sich 

 belassenen Kunsthöhlen zeitweise unbewohnt 

 sind. Meistens solange, bis das oft bis an das 

 Flugloch angehäufte Nestmaterial nicht ver- 

 west, sich senkt, und die darin lebenden Para- 

 siten infolge Nahrungmangels nicht zugrunde 

 gegangen sind. 



Diese Art der Behandlung, welche zuerst 

 in Ungarn verallgemeinert wurde, ist besonders 

 dort von grossem Erfolg begleitet, wo die 

 Vögel schon zum grössten Teile Kunsthöhlen 

 bewohnen, wo also die fortwährende Ein- 

 schleppung der Parasiten aus den Baum- 

 höhlen aufhört oder wenigstens verringert 

 ist. Der Fehértó- Wald von Halas ist auch 

 ein solches Gebiet. Mit dem Abholzen des 

 Altholzbestandes Schritt haltend, sind in den 



I 



