255 



bòi készült s úgy került hozzánk, hogy a 

 met;hasadt tVdélen beömlő esővíztől niindkét 

 fészekalj elpusztult. Ez és több hasonló példa 

 arra int, hogy a deszkaodvakat kátrányos 

 fedéllemezsel vonjuk he, mert a veteniedésnek 

 s az oly végzetes követkcztiiényű hasadozás- 

 nak csakis ezzel vehetjük elejét. 



A mennyiben tehát a miavai deszkaodu 

 feltűnő keresettsége nem csupán helyi tünet, 

 országszerte való alkalmazását a fentemlített 

 feltételhez kötném. A kátrányos fedéllemez 

 különben a hengeres müodvak kijavítására, 

 valamint kéregpótlásra is kiválóan alkalmas 

 s az odvak tartósságát rendkívül fokozza. 



A való.«ággal univerzális eszköznek bizo- 

 nyult B oduminta lakóinak száma ismét sza- 

 porodott egy fajjal. Fulua Károly tamásdi 

 tanító tudatja azt a meglepő esetet, hogy 

 nála két, fűzfára szegezett B-oduhan barázda- 

 billegető (Motaciila alba L.) fészkelt s nevelte 

 fel fiait. Nyilván egyedül az odúba vágott 

 kapaszkodó barázdáknak tulajdonítható, hogy 

 ily mély üreget is birtokába vehetett e ma- 

 dár, melynek lábai kúszásra oly kevéssé 

 alkalmasak. 



Káros állatok viselkedése és irtása. 



A uyilt- vagy zárthelyi fészkek, valamint a 

 téli etetők környékén észlelt kártevők sorá- 

 ban kisebb emlősök-ragadozók és rágcsálók 

 vannak többségben. A szárnyas ragadozók 

 közül csak két faj volt észlelhető : a karvaly 

 és a szajkó. 



Előbbi Tavarnán jelent meg az etetőn s 

 került többször lövésre. A szajkó pedig 

 Vaczokon adta vakmerő fészekrabló voltának 

 újabb példáját. Az ottani m. kir. erdőgondnok 

 irodája ablakából figyelte meg, a mint a 

 közeli aimafán lévő tengeliczfészekből sorra 

 nyeldeste a tojásokat. 



Míg azonban a szajkó inkább csak a nyilt 

 fészkek veszedelme, addig a peUk (kivált a 

 Myoxus glis L. és M. nitedula Páll.) jelenléte 



stammende Rreftliöhlcn. Beide sind aus 

 Zigarrenkisten hergestellt ; die Brüten gingen 

 aber infolge des durch den geborsteneu 

 Deckel eindringenden Wassers zugrunde. 

 Dieses und nndere Beispiele ermahnen uns, 

 die BretUtöhlen mit Teerpappe zu überziehen, 

 weil der Verwerfung und deren fataleu Fol- 

 gen nur so vorgebeugt werden kann. 



Wenn also die auffallende Bevorzugung 

 der Miavaer Bretthöhle nicht eine lokale Er- 

 scheinung ist, so möchte ich deren allge- 

 meine Verwendung nur unter der vorher 

 erwähnten Bedingung vor.schlagen. Die Teer- 

 pappe eignet sich übrigens besonders sowohl 

 zur Ausbesserung von Nisthöhlen, als auch 

 zum Ersatz der Rinde und erhöht die Halt- 

 barkeit der Nisthöhlen bedeutend. 



Die Anzahl der Bewohner des BHöhlen- 

 niodells, das sich in der Wirklichkeit als 

 Universalvorrichtung bewährte, hat schon 

 wieder um eine Art zugenommen. Herr Karl 

 Fulda, Lehrer in Tamásd, berichtet über den 

 überraschenden Fall, dass in auf Weiden auf- 

 genagelten B-Nisthöhlen 2 Bachstelzenpaare 

 (Motaciila alba L.) genistet und ihre Jungen 

 aufgezogen haben. Oifenbar wurde es dem 

 Vogel nur durch die eingeschnittenen Klet- 

 terrillen möglich, eine so tiefe Höhle anzu- 

 nehmen, da seine i'üsse sich zum Klettern 

 so wenig eignen. 



Verhalten schädlicher Tiere und deren 

 Vernichtung. 



Unter den kleinen Säugetieren, welche die 

 im Freien oder im geschlossenen Räume be- 

 findlichen Nester und Futterplätze gefährden, 

 bilden Raubtiere und Nager die Mehrheit. 

 Unter den RiUibvögeln wurden nur Sperber und 

 Häher beobachtet. 



Der erstere zeigte sich in Tavarna an den 

 Futterplätzen und kam mehrfach zum Schusse. 

 Der Häher lieferte in Vaczok neue Be- 

 weise seiner frechen Nesträubereien Der 

 königl. Forstverwalter beobachtete aus dem 

 Fenster seiner Amtsstube, wie er auf einem 

 nahen Apfelbaume die Eier eines Distelfink- 

 nestes der Reihe nach verschlang. 



Während aber der Häher hauptsächlicli 

 nur die freien Nester gefährdet, sind die 

 Siebenschläfer (besonders Myoxus giis und 



