257 



feladatok egyike. A inacskaadó behozatala a 

 foganatosítás leküzdhetetlen nehézségei foly- ■ 

 tán már eleve is czéltalannak tekinthető. 

 Hasonlóképen nagy nehézségekbe ütközik 

 aunak a tervnek a megvalósítása is, melyet 

 DR. Floericke Kürt vetett fel s melyhez 

 DR. Biedermas.n-Imhof Richárd észleletei' nyúj- 

 tanak biztatást. Ez a terv a madarat nem 

 bántó macska fajták rendszeres kitenyésztése 

 és nevelése volna azon az alapon, a melyen 

 a tulajdonságaikban annyira eltérő kutya- 

 fajták létrehozása sikerült. 



Egyelőre s bizonyára még sok ideig a 

 lokális védekezéssel kell beérnünk, ú. m. : a 

 saját macskáinknak a fészkelés idejére való 

 elzárásával ; a lövéssel és a csapdák alkal- 

 mazásával. A csapdákat Németországban a 

 Valeriana-theàvaì csalizzák, a melynek illata 

 ellenállhatlanul vonzza a macskát. Ám éppen 

 ezért csak a lakásoktól távol, remizekben, 

 erdőkben tanácsos alkalmazni. Házak közelé- 

 ben annál kevésbbé, mert, mint Haenel K. 

 kiváló művében - igen találóan jegyzi meg, 

 ezzel az egész környék macskáját kertünkbe 

 csalhatjuk. Ezzel pedig madaraink veszedel- 

 mét csak fokozzuk. 



A védőeszközök közt újabban a riasztó 

 szimat is szóba került. Az úgynevezett 

 „franczia-olaj" {Oleum animale foetìdum) sza- 

 gától ugyanis állítólag annyira irtózik "a 

 macska, hogy az ily helyet messzire kerüli. 

 E szimatot tehát leginkább az alacsonyan 

 .vagy éppen a földön lévő fészkek megóvá- 

 sára lehetne felhasználni oly módon, hogy 

 az olajat fakószinü, a madarat el nem riasztó 

 xongydarabokra öntjük s ezeket a fészek 

 köré fektetjük vagy alája aggatjuk. 



' Schweizerische „Diana" 1913, Nr. 7, 8. 

 * Unsere heimischen Vögel und ihr Schutz. Würz- 

 biirs, 1913. 



ZU bringen. Die Einführung einer Katzen- 

 steuer niuss wegen unüberwiiuilicher Schwie- 

 rigkeiten von vornherein als zwecklos be- 

 trachtet werden. Auf ähnliche Schwierigkeiten 

 stosst auch die Verwirklichung des Planes, 

 welchen Dr. Kurt Floerkke aufgeworfen hat, 

 und der durch die Beobachtungen des ür. 

 Richard Biedrrmínn-Imhof' Vertrauen erweckt. 

 Dieser beruht auf der Grundlage der systema- 

 tischen Züchtung und Erziehung von Katze- 

 rassen, welche Vögel nicht angehen, sowie es 

 gelang in ihren Eigenschaften so weit aus- 

 einandergehende Hunderassen zu züchten. 



Vorderhand und wahrscheinlich noch lange 

 Zeit müssen wir uns mit dem lokalen Schutze 

 begnügen und zwar : durch Einschliessen un- 

 serer Katzen während der Brutzeit, durch 

 Abschiessen und Verwendung von Fallen. In 

 Deutschland werden die Fallen mit Baldrian- 

 thee angeködert, dessen Duft die Katzen un- 

 wiederstehlich anzieht. Eben darum ist es 

 ratsam diesen Köder nur weit von den Woh- 

 nungen weg, in Remisen und Wäldern anzu- 

 wenden. In der Nähe der Hänser umsoweniger, 

 weil dadurch, wie Herr K. Haenel in seinem 

 ausgezeichneten Werke^ trefiFend bemerkt, die 

 Katzen der ganzen Gegend in den Garten 

 gelockt werden würden. Dadurch würde die 

 Gefährdung unserer Vögel nur noch gestei- 

 gert werden. 



Unter den Abwehrmitteln wurde neuerdings 

 auch die vergrämende Witterung zur Sprache 

 gebracht. Die Katze scheut nämlich den 

 Geruch des sogenannten „Franzosenöl" (Oleum 

 animale foetidum), u zw. so sehr, dass sie 

 einer solchen Stelle weit aus dem Wege 

 geht. Diese Witterung konnte also hauptsäch- 

 ich zum Schutze der niedrig oder sogar 

 am Boden befindlichen Nestern benützt wer- 

 den, u. z. indem mit dem Öl getunkte fahle 

 Lappen, die also die Vögel nicht verscheuchen, 

 um das Nest herum verstreut oder unter 

 demselben aufgehängt werden. 



• Schweizerische „Diana," 1913. N. 7, 8. 

 ' Unsere hi'iiiiisi-heii Vü<iel u. ihr Schutz. Wiirz- 

 buriî 1913. 



Aquila XXI. 



